Adolphe Thiers
Adolphe Thiers | |
---|---|
Adolphe Thiers (1870ndad, Nadar) | |
Prantsusmaa president | |
Ametiaeg 31. august 1871 – 24. mai 1873 | |
Eelnev |
Napoleon III (keiser) |
Järgnev | Patrice de Mac Mahon |
Prantsusmaa peaminister | |
Ametiaeg 22. veebruar 1836 – 6. september 1863 1. märts 1840 – 29. oktoober 1840 | |
Eelnev |
Victor de Broglie Jean-de-Dieu Soult |
Järgnev |
Louis-Mathieu Molé Jean-de-Dieu Soult |
Isikuandmed | |
Sünninimi | Marie Joseph Louis Adolphe Thiers |
Sünniaeg |
15. aprill 1797 Marseille, Prantsusmaa |
Surmaaeg |
3. september 1877 (80-aastasena) Saint-Germain-en-Laye, Prantsusmaa |
Erakond |
Vastupanupartei (1831–1836) Liikumispartei (1836–1848) Korrapartei (1848–1852) Kolmas Partei (1852–1870) Parteitu (1831–1836) Mõõdukad Vabariiklased (1831–1836) |
Elukoht |
Matmispaik: Père-Lachaise'i kalmistu, Pariis, Prantsusmaa |
Autogramm |
|
Marie Joseph Louis Adolphe Thiers (15. aprill 1797 – 3. september 1877) oli Prantsusmaa poliitik ja ajaloolane. Ta oli riigi teine valitud president ning Prantsuse Kolmanda Vabariigi esimene president.
Thiers oli võtmetegelane 1830. aasta revolutsioonis, millega kukutati kuningas Charles X ning krooniti liberaalsem kuningas Louis-Philippe I. Samuti osales ta 1848. aasta revolutsioonis, millega kukutati Orléansi dünastia ning rajati Prantsusmaa Teine Vabariik. Aastatel 1836–1840 oli ta Prantsusmaa peaminister, osales Arc de Triomphe'i sissepühitsemisel ning organiseeris Napoleoni säilmete toomise Saint Helenalt Prantsusmaale. Alguses ta toetas, hiljem oli häälekalt vastu Louis-Napoleon Bonaparte'ile (Napoleon III), kes oli president 1848–1852 ning keiser 1852–1871. Kui Napoleon III võimule tuli, saatis ta Thiersi mõneks ajaks riigist välja. Naastes oli Thiers opositsionäär.
Kui Prantsusmaa 1870. aasta Prantsuse-Preisi sõjas lüüa sai, valiti sõjale vastu olnud Thiers uue valitsuse juhiks ning ta sõlmis rahulepingu. Kui Pariisi kommuun 1871. aastal võimu haaras, andis Thiers sõjaväele käsu see maha suruda. Augustis 1871 nimetas parlament 74-aastase Thiersi vabariigi presidendiks. Tema peamine saavutus presidendina oli Saksamaa vägede enneaegne Prantsusmaalt välja saatmine. Tema peamised oponendid parlamendis olid monarhistid ning vabariiklaste vasakpoolne leer, ta astus tagasi 24. mail 1873 ning uueks presidendiks sai Patrice de Mac Mahon. Adolphe Thiers suri aastal 1877 ning tema matustest sai poliitiline üritus, mida juhtisid tema vabariiklastest poliitkaasvõitlejad Victor Hugo ja Léon Gambetta.
Ta oli ka märkimisväärne lähiajaloolane. Thiers kirjutas Prantsuse revolutsioonist 10 köidet, mis avalikustati aastatel 1823–1827, mida on peetud Bourbonide restauratsiooni kontekstis julgeks teoks.[1] Ta kirjutas ka 24-köitelise teose Napoleoni valitsusajast (prantsuse keeles "Histoire du Consulat et de l'Empire"). Aastal 1834 valiti ta Prantsuse Akadeemiasse.
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ Robert Tombs, "Making the Revolution History: Adolphe Thiers, 1823–73," in Historicizing the French Revolution (2008): 79–95 at p. 80.
Kirjandus
[muuda | muuda lähteteksti]- Allison, John M. S. (1921). "Thiers and the July Days". Sewanee Review. 29 (3): 300–313. JSTOR 27533444.
- Bezbakh, Pierre (2004). Petit Larousse de l'histoire de France des origines à nos jours (prantsuse). Paris: Larousse. ISBN 2-03-505369-2.
- Bury, J.P.T. and R. P. Tombs. Thiers, 1797–1877: A Political Life (1986) 307p; the standard scholarly biography
- Le Goff, François J. The Life of Louis Adolphe Thiers (1879) online
- Milza, Pierre (2009a). L'année terrible: La Commune (mars–juin 1871) (prantsuse). Paris: Perrin. ISBN 978-2-262-03073-5.
- Milza, Pierre (2009b). L'année terrible: La guerre franco-prussienne (septembre 1870 – mars 1871) (prantsuse). Paris: Perrin. ISBN 978-2-262-03073-5.
- Mitchell, Allan. "Thiers, MacMahon, and the Conseil supérieur de la Guerre," French Historical Studies, Fall 1969, 6#2 pp. 232–52 in JSTOR
- Rémusat, Paul de. Thiers (1889) online in English translation
- Schaffer, Aaron (1916). "Louis Adolphe Thiers". The Sewanee Review. 24 (2): 201–213. JSTOR 27532899.
- Tombs, Robert. "The Thiers Government and the Outbreak of Civil War in France, February–April 1871," Historical Journal, Dec 1980, 23#4, pp. 813–831 in JSTOR
- Tombs, Robert. "Making the Revolution History: Adolphe Thiers, 1823–73," in Historicizing the French Revolution (2008): 79–95.
- Valode, Philippe (2012). Les 24 présidents de la République française (prantsuse). Paris: L'Archipel. ISBN 978-2-8098-0821-6.
Eelnev Antoine Maurice Apollinaire d'Argout |
Prantsusmaa avalike tööde minister 1832–1834 |
Järgnev Hippolyte Passy |
Eelnev Marthe Camille Bachasson, Montaliveti krahv Antoine Maurice Apollinaire d'Argout Hugues-Bernard Maret, duc de Bassano |
Prantsusmaa siseminister 1832 1834 1834–1836 |
Järgnev Antoine Maurice Apollinaire d'Argout Hugues-Bernard Maret, duc de Bassano Marthe Camille Bachasson, Montaliveti krahv |
Eelnev Victor de Broglie Jean-de-Dieu Soult |
Prantsusmaa peaminister 1836 1840 |
Järgnev Louis-Mathieu Molé Jean-de-Dieu Soult |
Eelnev Victor de Broglie Jean-de-Dieu Soult |
Prantsusmaa välisminister 1836 1840 |
Järgnev Louis-Mathieu Molé François Guizot |
Eelnev Louis-Napoléon Bonaparte |
Prantsusmaa president 1871–1873 |
Järgnev Patrice de Mac Mahon |
Eelnev Napoleon III (1870) |
Andorra kaasvürst 1871–1873 (koos Josep Caixal i Estradéga) |
Järgnev Patrice de Mac Mahon |