Konstantin Pavlovitš
Suurvürst Konstantin Pavlovitš (vene keeles Константин Павлович; 8. mai (vkj 27. aprill) 1779 Tsarskoje Selo – 27. juuni (vkj 15. juuni) 1831 Viciebsk) oli vene tsesareevitš, Poola kuningriigi asevalitseja (1815–1830), kindraladjutant (1819), keiser Paul I teine poeg, keda loeti pärast Aleksandr Pavlovitši kroonimist (1801) Vene troonipärijaks.
Pärast keiser Aleksander I surma 1. detsembril (vkj 19. novembril) 1825 oli suurvürst Konstantin Pavlovitš juriidiliselt 25 päeva jooksul kuni (25. detsembrini) Venemaa keiser Konstantin I. Kuid tema kroonimist ei toimunud ja kui Konstantin Pavlovitš teatas troonist loobumisest, siis 25. detsembril kokkutulnud Senat pikale veninud istungil (lõppes öösel vastu 26. detsembrit) tunnistas suurvürst Nikolai Pavlovitši õigust troonile astuda.
Tunnustus
[muuda | muuda lähteteksti]Välisriikide autasud
[muuda | muuda lähteteksti]Musta Kotka orden (1805)
Auleegioni suurristi klassi orden (1807)
Mõõgaordu suurristi klassi orden (1814)
Kuldvillaku orden (1817)