iso
Suomi
[muokkaa]Adjektiivi
[muokkaa]iso (1) (komparatiivi isompi, superlatiivi isoin) (taivutus[luo])
- suuri, kookas, mittava
- iso mies, iso kivi, iso perhe
- varttunut
- iso poika
- vaikutusvaltainen, tärkeä
- iso herra
- versaali, toinen kahdesta tavallisesta kirjasinlajista
- iso alkukirjain
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈiso/
- tavutus: i‧so
Käännökset
[muokkaa]1. suuri, kookas, mittava
4. versaali
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]Vastakohdat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: isoinen
- adverbit: isolti, isosti
- substantiivit: isous, isonen, isoinen, isomus
- verbit: isontaa, isota, isotella
Yhdyssanat
[muokkaa]isoakseli, isohirvenjäkälä, isoisä, isojako, isokasvuinen, isokenkäinen, isokokoinen, isokoskelo, isokukkainen, isokulle, isokuovi, isokuvioinen, isokäpylintu, isolokki, isomaksaruoho, isomasto, isopanda, isopappa, isopistooli, isoprammi, isopurje, isoraaka, isoreikäinen, isorikas, isorokko, isorumpu, isorutto, isoruutuinen, isorysä, isosetä, isosiipinen, isosilmäinen, isosisar, isosisko, isosuinen, isosuu, isotanko, isotikka, isotrappi, isotäti, isovaari, isovanhemmat, isovarpuinen, isovarvas, isovasara, isovatsainen, isoveli, isovene, isoviha, isoviisari, isoviisas, isoympyrä, isoyrtti, isoäiti, isoääninen
- isoaivot
- isoaukile
- isoeno
- isohaukkapöllö
- isoisoisä
- isoisoäiti
- isokaijanen
- isokihu
- isokuonopallopää
- isolantio
- isolehtilehmus
- isoliitäjä
- isomerimetso
- isomuurahaiskarhu
- isoserkku
- isosittiäinen
- isosulttaanikana
- isosätkin
- isotakiainen
- isotalvikki
- isoulpukka
Substantiivi
[muokkaa]iso (1)
- aikaihminen, aikuinen
- Mitä isot edellä sitä pienet perässä.
- Eikö täällä lapset saa tehdä mitään, onko tämä vain isojen maailma.
- isä, isoisä
- arvohenkilö
- Ei täällä ennen ollut muita isoja kuin apteekkari, opettaja ja Mäkelä itte.
- Tämän kylän isot ökytaloissaan määräävät tahdin.
- (kristinusko) rippileirillä vapaaehtoistyössä toimiva avustava ohjaaja, joka tyypillisesti, mutta ei välttämättä, on itse saanut konfirmaation edellisenä vuonna
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | iso | isot |
genetiivi | ison | isojen |
partitiivi | isoa | isoja |
akkusatiivi | iso; ison |
isot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | isossa | isoissa |
elatiivi | isosta | isoista |
illatiivi | isoon | isoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | isolla | isoilla |
ablatiivi | isolta | isoilta |
allatiivi | isolle | isoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | isona | isoina |
translatiivi | isoksi | isoiksi |
abessiivi | isotta | isoitta |
instruktiivi | – | isoin |
komitatiivi | – | isoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | iso- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |