kummeli
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- rannalle rakennettu yksinkertainen merimerkki
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈkumːeli/
- tavutus: kum‧me‧li
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kummeli | kummelit |
genetiivi | kummelin | kummelien kummeleiden kummeleitten |
partitiivi | kummelia | kummeleita kummeleja |
akkusatiivi | kummeli; kummelin |
kummelit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kummelissa | kummeleissa |
elatiivi | kummelista | kummeleista |
illatiivi | kummeliin | kummeleihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kummelilla | kummeleilla |
ablatiivi | kummelilta | kummeleilta |
allatiivi | kummelille | kummeleille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kummelina | kummeleina |
translatiivi | kummeliksi | kummeleiksi |
abessiivi | kummelitta | kummeleitta |
instruktiivi | – | kummelein |
komitatiivi | – | kummeleine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | kummeli- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]ruotsin sanasta kummel, kumbl[2]
Käännökset
[muokkaa]1. rannalle rakennettu yksinkertainen merimerkki
|
Aiheesta muualla
[muokkaa]- kummeli Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 6
- ↑ Suomen etymologinen sanakirja. Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 72. Jatkuvasti päivitettävä julkaisu. Kotimaisten kielten keskus, 2022–. ISSN: 2323-3370. kummeli.