perusteellinen
Suomi
[muokkaa]Adjektiivi
[muokkaa]perusteellinen (38) (komparatiivi perusteellisempi, superlatiivi perusteellisin) (taivutus[luo])
- perinpohjainen, seikkaperäinen
- Tilanteen selvittämisessä on lähdettävä perusteellisesta uudelleenarvioinnista.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈperusˌt̪eːlːinen/
- tavutus: pe‧rus‧teel‧li‧nen
Etymologia
[muokkaa]johdos substantiivista peruste (perustee- + -llinen); Sana on tullut käyttöön 1800-luvulla merkityksessä ’perusteltu, jolla on peruste, aiheellinen’[1].
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adverbit: perusteellisesti
- substantiivit: perusteellisuus
Aiheesta muualla
[muokkaa]- perusteellinen Kielitoimiston sanakirjassa
- perusteellinen Suomen etymologisessa sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Aila Mielikäinen: Maallista, ajallista, inhimillistä. Monikäyttöiset llinen-johdokset Agricolasta nykypäivään. Kielikello, 2010, nro 1. Artikkelin verkkoversio.