sakko
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta
- Miehet selvisivät pelkillä sakoilla, mutta seuraavan kerran heitä saattaa uhata vankeus.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsɑkːo/
- tavutus: sak‧ko
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sakko | sakot |
genetiivi | sakon | sakkojen |
partitiivi | sakkoa | sakkoja |
akkusatiivi | sakko; sakon |
sakot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | sakossa | sakoissa |
elatiivi | sakosta | sakoista |
illatiivi | sakkoon | sakkoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | sakolla | sakoilla |
ablatiivi | sakolta | sakoilta |
allatiivi | sakolle | sakoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | sakkona | sakkoina |
translatiivi | sakoksi | sakoiksi |
abessiivi | sakotta | sakoitta |
instruktiivi | – | sakoin |
komitatiivi | – | sakkoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | sako- | |
vahva vartalo | sakko- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]vanha germaaninen laina[1]
Käännökset
[muokkaa]1. rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]- (leikillinen) pikavoitto
Johdokset
[muokkaa]- verbit: sakottaa
Yhdyssanat
[muokkaa]hyvityssakko, juopumussakko, kurinpitosakko, lakkosakko, oheissakko, päiväsakko, parkkisakko, pikasakko, rikesakko, sakkokierros, sakkokorko, sakkolappu, sakkoliha, sakkominuutti, sakkorangaistus, sakkotuomio, sakkovanki, sopimussakko, uhkasakko, yhteisösakko
Anagrammit
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]Viitteet
[muokkaa]- ↑ Hakulinen, Lauri: Suomen kielen rakenne ja kehitys, s. 361. Helsingin yliopiston suomen kielen laitos, 2000 (1978). ISBN 951-45-9221-2.