yhteentörmäys
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]yhteentörmäys (39)
- useamman kuin yhden kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈyht̪eːnˌt̪ørmæys/ tai /ˈyht̪eːnˌt̪ørmæy̯s/
- tavutus: yh‧teen‧tör‧mä‧ys / yh‧teen‧tör‧mäys
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | yhteentörmäys | yhteentörmäykset |
genetiivi | yhteentörmäyksen | yhteentörmäysten yhteentörmäyksien |
partitiivi | yhteentörmäystä | yhteentörmäyksiä |
akkusatiivi | yhteentörmäys; yhteentörmäyksen |
yhteentörmäykset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | yhteentörmäyksessä | yhteentörmäyksissä |
elatiivi | yhteentörmäyksestä | yhteentörmäyksistä |
illatiivi | yhteentörmäykseen | yhteentörmäyksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | yhteentörmäyksellä | yhteentörmäyksillä |
ablatiivi | yhteentörmäykseltä | yhteentörmäyksiltä |
allatiivi | yhteentörmäykselle | yhteentörmäyksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | yhteentörmäyksenä | yhteentörmäyksinä |
translatiivi | yhteentörmäykseksi | yhteentörmäyksiksi |
abessiivi | yhteentörmäyksettä | yhteentörmäyksittä |
instruktiivi | – | yhteentörmäyksin |
komitatiivi | – | yhteentörmäyksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | yhteentörmäykse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
yhteentörmäys- |
Etymologia
[muokkaa]yhdyssana sanoista yhteen ja törmäys
Aiheesta muualla
[muokkaa]- yhteentörmäys Kielitoimiston sanakirjassa