Angel Martino
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: | |||
Naisten uinti | |||
Barcelona 1992 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti | ||
Atlanta 1996 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti | ||
Atlanta 1996 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti | ||
Barcelona 1992 | 50 metrin vapaauinti | ||
Atlanta 1996 | 100 metrin vapaauinti | ||
Atlanta 1996 | 100 metrin perhosuinti | ||
MM-kilpailut (pitkä rata) | |||
Rooma 1994 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti | ||
MM-kilpailut (lyhyt rata) | |||
Palma de Mallorca 1993 | 100 metrin selkäuinti | ||
Palma de Mallorca 1993 | 50 metrin vapaauinti | ||
Palma de Mallorca 1993 | 100 metrin vapaauinti | ||
Palma de Mallorca 1993 | 4 × 100 metrin vapaauintiviesti | ||
Palma de Mallorca 1993 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |
Angelina L. ”Angel” Myers-Martino (25. huhtikuuta 1967 Tuscaloosa, Alabama) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Martino voitti ensimmäisen olympiakultansa vuonna 1992 Barcelonan kesäolympialaisissa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä.[1] Martino oli voittamassa saman matkan kultaa myös neljä vuotta myöhemmin Atlantassa.[1] Siellä hän voitti myös kolmannen olympiakultansa 4 × 100 metrin sekauintiviestistä.[1]
Martino voitti uransa aikana myös kolme olympiapronssia, Barcelonasta 50 metrin vapaauinnissa ja Atlantassa 100 metrin vapaa- ja perhosuinnista.[1] Hän voitti myös lyhyiden ratojen maailmanmestaruuden 100 metrin selkäuinnissa Palma de Mallorcassa vuonna 1993. Samoissa kilpailuissa hän otti myös kaksi henkilökohtaista MM-hopeaa ja kaksi viestipronssia. Uransa ainoan pitkien ratojen MM-mitalin Martino saavutti vuonna 1994, saatuaan hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Rooman MM-kilpailuissa.
Martino kärähti vuonna 1988 doping-testissä nandrolonien käytöstä, ja kärsi kahden vuoden kilpailukiellon.
Martino on 165 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 68 kilogrammaa.[1] Hän edusti seuratasolla Americus Blue Tideä.[1]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d e f Angel Martino Biography and Statistics Sports Reference LLC. Arkistoitu 19.5.2011. Viitattu 22.2.2009. (englanniksi)