Abdülkadir İnan
Siirry navigaatioon
Siirry hakuun
Abdülkadir İnan (baš. Әбделҡадир Инан, Əbdelqadir İnan; synt. Fətqelqadir Mostafa ulı Söləymanov, Фәтҡелҡадир Мостафа улы Сөләймәнов; 29. marraskuuta 1889 Jekaterinburg, Venäjän keisarikunta – 1. lokakuuta 1976 Ankara, Turkki) oli baškiiritaustainen turkkilainen historioitsija ja folkloristi, joka keskittyi etenkin turkkilaisten kansojen historiaan. Vuonna 1936 Mustafa Kemal nimitti İnanin "itäturkin murteiden professoriksi" kielten, historian ja maantieteen tiedekuntaan. Hän toimi myös muun muassa Turkin kieliliiton pääasiantuntijana. Nuorempana İnan oli mukana basmatšiliikkeessä ja toimi Baškortostanin edustajana Neuvostoliiton kongressissa vuonna 1917.[1]
Tunnettuja teoksia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Birinci İlmî Seyahata Dair Rapor (1930)
- Türkoloji Ders Hülasaları (1936)
- Güneş Dil Teorisi Üzerine Ders Notları, Türkoloji II (1936)
- Türkoloji Ansiklopedisi Üzerine Bir Kalem Deneyi (1938)
- Tarihte ve Bugün Şamanizm (1954)
- Kur’an-ı Kerim’in Türkçe Tercümeleri Üzerinde Bir İnceleme (1961)
- Hurafeler ve Menşeleri (1962)
- Makaleler ve İncelemeler (1968)
- Manas Destanı (1972)
- Eski Türk Dini Tarihi (1975) [2]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ İNAN, Abdülkadir islamansiklopedisi.org.tr.
- ↑ Abdülkadir İnan biyografya.com. Viitattu 21.6.2024.
|