Egotrippi
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. |
Egotrippi | |
---|---|
Egotrippi Ilosaarirockissa 2009 |
|
Tiedot | |
Toiminnassa | 1993– |
Tyylilaji |
pop rock |
Kotipaikka | Suomi |
Laulukieli | suomi |
Jäsenet |
Mikki Kauste, laulu, piano, kosketinsoittimet |
Entiset jäsenet |
Mikko "Pide" von Hertzen, rummut |
Levy-yhtiö |
Sony, 1994–1995 |
Aiheesta muualla | |
egotrippi.com |
Egotrippi on vuonna 1993 perustettu suomalainen popyhtye, jonka ensiesiintyminen tapahtui 8. lokakuuta 1993 Kulosaaren Casinolla. Orkesteri sai nimensä yhtyeen ”Egotripillä”-laulun mukaan.
Egotripin kuuluisimpia kappaleita ovat ”Älä koskaan ikinä”, "Asfaltin pinta", ”Matkustaja”, ”Koivuniemen herra”, "Mestaripiirros", "Mustat varjot", ”Posteljooni” ja ”Unihiekkaa”.
Historia lyhyesti
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alkutaival
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Egotrippi lähetti perustamisensa jälkeen demoja eri levy-yhtiöihin, mutta myös jakeli demokasetteja kavereilleen, jotta nämä voisivat kuunnella yhtyeen musiikkia. Egotripin onnistui vuonna 1994 päästä monikansallisen Sony-levy-yhtiön artistiksi. Debyyttialbumi Egotrippi julkaistiin keväällä 1995. Levyltä irrotettiin singleksi kappale ”Kesäpäivä”, ja ”Egotripillä”-kappaleeseen tehtiin videokin, mutta menestys oli vaatimatonta. Jo vuoden 1995 lopulla Egotrippi sai lähtöpassit Sonylta.
Tasaista suosiota ja kokoonpanovaihdoksia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Yhtye ei lannistunut, vaan ryhtyi tekemään uusia kappaleita aikomuksenaan julkaista omakustanne. Lähetettyään demon useaan eri levy-yhtiöön Zen Garden -yhtiö teki yhtyeen kanssa levytyssopimuksen vielä vuonna 1995. Maaliskuussa 1997 julkaistiin Egotripin toinen studioalbumi Superego, jolta oli saatu maistiaisia jo edellisenä kesänä ”Se on tosi jees” -kappaleen muodossa. Levy sisältää useita Egotripin tunnetuimmista kappaleista, muun muassa yhtyeen ensimmäisen hitin ”Unihiekkaa” sekä toisen radiohitin ”Tänään ei kukaan vastaa”. Muita levyltä löytyviä kappaleita ovat muun muassa ”Lydia”, Teinikuningatar, Ympyrä sekä Elokuu. Ennen levyn julkaisua rumpali Pide päätti keskittyä toisen yhtyeensä Lemonatorin toimintaan, ja tilalle otettiin Sampo Haapaniemi.
Kiertueen jälkeen Egotrippi valmisteli kolmatta albumiaan, joka julkaistiin seuraavan vuoden elokuussa. Ennen Alter Ego -albumin äänityksiä basisti Aakku lähti myös yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Mikko Mäkelä. Alter Ego oli Egotripin siihenastisen uran myydyin albumi.
Kiertueen ja pienen tauon jälkeen yhtyeen tuottajaksi tuli Lemonator-yhtyeen keulahahmo ja monitoimimies Lasse Kurki, jonka ohjauksessa Egotrippi julkaisi neljännen kokopitkän albumin Helsinki–Hollola. Tunnetuimmat kappaleet levyltä ovat musiikkivideokappale Koivuniemen herra, Asunto 35, Umpikujassa, Lennokki sekä Tällaisena iltana. Egotrippi lähti jälleen kiertueelle ja esiintyi runsaasti ympäri Suomea. Julkaistuaan singlejen B-puolista ja harvinaisuuksista koostuvan Moulaa!-tuplakokoelman siirtyi Egotrippi valmistelemaan viidettä studioalbumia keväällä 2002.
Suosio kasvaa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Matkustaja-albumin tekoprosessi oli yhtyeen mukaan vaikeampi kuin yhdenkään heidän aikaisemmista levyistään. Basisti Mikko Mäkelä oli jättänyt yhtyeen ennen äänityksiä, ja yhtye teki levyä nelimiehisenä. Levyä työstettiin yli vuoden ajan ja esimerkiksi levyn avauskappaletta Mustat varjot yhtye hioi vuoden ajan. Kappale Älä koskaan ikinä pääsi Nousukausi-elokuvaan sekä sen soundtrackille. Matkustaja-albumi poiki Egotripille yhtyeen ensimmäisen kultalevyn.
Vuotta myöhemmin julkaistu 20 Suosikkia -kokoelmalevy ylitti platinarajan loppukeväästä 2005. Kokoelmalla olleesta, Matkustaja-levyltä ylijääneestä Matkustaja-kappaleesta tuli yhtyeen uran suurin hitti. Kappale poiki yhtyeelle myös Emma-patsaan vuoden 2004 parhaana kotimaisena kappaleena keväällä 2005. Matkustaja oli Gramexin tilastojen mukaan myös kaupallisten radioiden soitetuin kotimainen kappale vuonna 2004.
Elokuussa 2005 Egotrippi ilmoitti, että jo vuodesta 2004 asti keikkabasistina yhtyeessä toiminut Anssi "Prinssi" Maasalo liittyy Egotripin viralliseksi jäseneksi ja yhtyeen historian kolmanneksi basistiksi. Egotrippi julkaisi uransa kuudennen studioalbumin Vielä koittaa uusi aika 22. helmikuuta 2006. Albumi nousi Suomen virallisella listalla Egotripin uran ensimmäiseksi listaykköseksi ja ylitti nopeasti kultalevyyn vaadittavan 15 000 myydyn levyn rajan. Yhtye teki maalis-toukokuussa 2006 koko Suomen kattavan kiertueen.
Egotripin seitsemäs studioalbumi Maailmanloppua odotellessa julkaistiin lokakuussa 2008 ja se nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen Virallisen listan sijalle kaksi pysyen listalla viisi perättäistä viikkoa. Albumi palkittiin seuraavana vuonna kolmella Emma-patsaalla. [1]
Taukoa ja sivuprojekteja
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Maailmanloppua odotellessa -levyn kiertueiden jälkeen yhtyeen aktiivinen toiminta hiipui hiljalleen ja muutamaan vuoteen yhtyeestä ei kuultu juuri mitään. Tänä aikana mm. rumpali Sampo Haapaniemi keskittyi omiin tuotantotöihinsä, Knipi sävelsi Anna Puulle kappaleita sekä soitti hänen levyillään ja Mikki Kauste julkaisi soololevyn ”Lintumies”.
Yhtye aktivoituu jälleen
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Egotrippi aktivoitui jälleen vuonna 2013. Juhliakseen 20-vuotisjuhlaansa yhtye teki laajamittaisen kiertueen ja julkaisi juhlalevyn ”Pilvien alla, maan päällä”. Levyä yhtye luonnehti tribuuttilevyksi itselleen, sillä se sisälsi Knipin ja Mikin muille artisteille säveltämiä kappaleita joita Egotrippi ei koskaan aiemmin ollut itse levyttänyt. Ensimmäisenä singlenä julkaistu ”Mestaripiirros” sai runsaasti radiosoittoa.
20-vuotisjuhlakiertueen päätteeksi, joulukuussa 2013, rumpali Sampo Haapaniemi päätti jättää yhtyeen. Uudeksi rumpaliksi valittiin Risto Niinikoski ja uuden levyn äänitykset aloitettiin melkein heti kiertueen päätyttyä. Tammikuussa 2015 julkaistiin ”Uusi aamu” -niminen single ”Vuosi nolla” -nimeä kantavalta levyltä.
Vuonna 2014 Egotrippi aloitti uuden studioalbumin äänitykset keikkailun lomassa. Uusi albumi näki päivänvalon keväällä 2015. "Vuosi Nolla" -nimeä kantavalla levyllä Egotrippi on soundiltaan energisempi ja valoisampi kuin koskaan. Albumi keräsi loistavia arvosteluja niin faneilta kuin kriitikoilta.
Vuoroin vieraissa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Egotrippi on versioinut muiden suomalaisten artistien ja yhtyeiden kappaleita. Vuonna 2001 julkaistulta Moulaa!-tuplalevyltä löytyy useampiakin cover-kappaleita - muun muassa Kirkan Leijat sekä Nylon Beat -orkesterin kappaleet Satelliitti irrallaan ja Naparengas. Samaiselta kokoelmalta löytyy jo aiemmin vuonna 2000 Tuomari Nurmion kunniaksi julkaistulta tribuutti-levyltä Tuomarin todistajat tutuksi tullut raskaiden kitaroiden sävyttämä versio Viiniä! Malja marttyyreille -kappaleesta. Egotrippi soittaa Leevi and the Leavings -yhtyeen tribuuttilevyllä Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille erään yhtyeen muistetuimmista kappaleista Rin tin tin [2].
Egotripin jäsenet ovat lisäksi tehneet musiikkia muille suomalaisille artisteille ja soittamalla muissa kokoonpanoissa. Knipi on säveltänyt musiikkia ainakin Tiktakille ja Irinalle sekä Anna Puulle[3]. Jonna Tervomaalle sävellyksiään ovat tarjonneet sekä Mikki että Knipi. Yhtyeen rumpali Sampo Haapaniemi on tuottanut Teleks-yhtyeestä tutun Markus Koskisen kanssa rippikoululauluista koostuvat Tilkkutäkki-levyt sekä Ella ja Aleksi -lastenlaululevyt.
Knipi on soittanut ja laulanut englanniksi sivuprojektina Krispies ja The Tunes -nimisissä orkestereissa. Yhtyeen jäsenet ovat tehneet useita vierailuja yksittäisten kappaleiden verran muiden artistien levyille. Esimerkkinä mainittakoon Knipin ja Mikin laulaminen Don Johnson Big Bandin kappaleen Island Girl taustalla ja Knipin esiintyminen Tuure Kilpeläisen sekä Matti Johannes Koivun levyillä.
Jäsenet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Entiset jäsenet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Julkaisut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Pääartikkeli: Egotripin diskografia
Studioalbumit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Egotrippi (1995)
- Superego (1997)
- Alter Ego (1998)
- Helsinki–Hollola (2000)
- Matkustaja (2003)
- Vielä koittaa uusi aika (2006)
- Maailmanloppua odotellessa (2008)
- Pilvien alla, maan päällä (2013)
- Vuosi nolla (2015)
- 10 (2017)
- Aina matkalla jonnekin (2020)
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Egotrippi: Maailmanloppua odotellessa Musiikkituottajat ry.
- ↑ Knipi: Egotrippi mukana Leevi and the Leavings Tribuutilla Egotrippi.com. Viitattu 17. elokuuta 2007.
- ↑ http://www.popgee.fi/site/index.php?option=com_content&task=view&id=17&Itemid=93 (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Egotripin kotisivut
- Egotrippi Last.fm:ssä (englanniksi)
- Egotrippi Myspacessa (englanniksi)
- Ylen Elävä arkisto: Egotripin parhaita
|