Jaavanmeren taistelu
Jaavanmeren taistelu | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Osa Tyynenmeren sotaa toisessa maailmansodassa | |||||||
Japanilaiset lentokoneet pommittavat Hr. Ms. Javaa.
| |||||||
| |||||||
Osapuolet | |||||||
Komentajat | |||||||
Vahvuudet | |||||||
1 kevyt lentotukialus |
2 raskasta risteilijää | ||||||
Tappiot | |||||||
2 risteilijää |
1 hävittäjä vaurioitui |
|
Jaavanmeren taistelu oli meritaistelu osana Japanin Hollannin Itä-Intian sotaretkeä toiseen maailmansotaan kuuluneessa Tyynenmeren sodassa. Taistelu käytiin liittoutuneiden ja Japanin laivastojen välillä Jaavanmerellä 27. helmikuuta – 1. maaliskuuta 1942. Taistelu päättyi Japanin voittoon ja japanilaiset miehittivät Hollannin Itä-Intian.[1]
Tausta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Sodan alussa Japani pyrki valloittamaan koko Australian ja Aasian mantereen välisen saarialueen. Yhtenä viimeisistä oli Jaavan saaren valtaus. Liittoutuneet Alankomaat, Iso-Britannia, Australia ja Yhdysvallat olivat muodostaneet alueen puolustamista varten sotilasliiton ABDA:n.[2]
Helmikuun lopulla Jaavanmerellä operoi hollantilaisen amiraali Karel Doormanin johtama laivasto-osasto. Osastoon kuuluivat Alankomaiden laivaston kevyet risteilijät Hr. Ms. De Ruyter ja Hr. Ms. Java, Kuninkaallisen laivaston raskas risteilijä HMS Exeter, Australian laivaston kevyt risteilijä HMAS Perth ja Yhdysvaltain laivaston raskas risteilijä USS Houston sekä niitä suojanneet hävittäjät HMS Electra, HMS Encounter, HMS Jupiter, Hr. Ms. Kortenaer, Hr. Ms. Witte de With, USS Alden, USS John D. Edwards, USS John D. Ford ja USS Paul Jones.[3][4]
Taistelun kulku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Jaavan saaren maihinnousuosastoa saattoi amiraali Takeo Takegin johtama risteilijäosasto, johon kuuluivat raskaat risteilijät Nachi ja Haguro sekä kevyet risteilijät Jintsu ja Naka sekä suojana olleet hävittäjät Yūdachi, Samidare, Murasame, Harusame, Minegumo, Asagumo, Yukikaze, Tokitsukaze, Amatsukaze, Hatsukaze, Yamakaze, Kawakaze, Sazanami ja Ushio.[4] Osastot kohtasivat illalla 27. helmikuuta ja liittoutuneet jäivät pian alakynteen ja menettivät molemmat Alankomaiden laivaston risteilijät, jolloin amiraali Doorman menehtyi De Ruyterin upotessa.
Taistelun jälkeiset tapahtumat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Sundasalmen taistelu
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]USS Perth ja USS Houston saivat 28. helmikuuta Tanjung Priokissa määräyksen kulkea läpi Sundasalmen Tijlatjapiin. Kumpaakaan alusta ei kyetty huoltamaan Jaavalla, jonka varastot olivat ehtymässä. Alukset joutuivat Sundasalmessa Japanin laivasto-osaston yllättämäksi, jolloin kumpikin alus tuhoutui yöllisen taistelun aikana. Taistelussa japanilaiset menettivät oman tulensa vuoksi joukkojenkuljetusaluksen sekä miinanraivaajan. Lisäksi kolme joukkojenkuljetusalusta piti ajaa vaurioiden vuoksi rantaan.
Toinen Jaavanmeren taistelu
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Pikaisten korjausten jälkeen Jaavanmeren taistelussa pahoin vaurioitunut HMS Exeter lähti 28. helmikuuta Surabayasta kohti Ceylonia. Aluksen suojana olivat HMS Encounter ja USS Pope. Osasto joutui 1. maaliskuuta kuitenkin Sundasalmessa Japanin laivaston raskaiden risteilijöiden yllättämäksi, jolloin kaikki kolme alusta upposivat.
Balinsalmen kahakka
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Yhdysvaltain laivaston 58. hävittäjäviirikkö lähtivät 28. helmikuuta Surabayasta Australiaan. Matkalla ne kohtasivat Japanin laivaston hävittäjiä Balinsalmessa, mutta viirikkö pääsi irtautumaan taistelusta. Ne saapuivat Fremantleen 4. maaliskuuta.
Seuraukset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Liittoutuneet menettivät vielä kaksi Yhdysvaltain laivaston ja yhden Alankomaiden laivaston hävittäjän, jotka yrittivät päästä Hollannin Itä-Intiasta Australiaan. Liittoutuneet olivat menettäneet Jaavanmerellä ja sen lähialueilla viikon kuluessa 10 alusta ja 2 173 merimiestä. Laivastovoimat oli lyöty perin pohjin ja Japani aloitti maihinnousun Jaavalle 28. helmikuuta.
Yhdysvaltain ja Ison-Britannian kuninkaalliset ilmavoimat aloittivat siirtymisen Australiaan. Alankomaalaiset ja Ison-Britannian joukot taistelivat alueella viikon ennen antautumista 9. maaliskuuta.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Arni, Erkki: Taistelu Tyynen meren herruudesta. WSOY, 1964.
- Dan van der Vat: The Pacific Campaign. Simon¥Schuster, 1991. ISBN 0-671-79217-2. (englanniksi)
- De tweede wereldoorlog van dag tot dag. Oosthoek's Uitgeversmij, 1984. ISBN 90-6046-312-9. (hollanniksi)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaavanmeren taistelu Wikimedia Commonsissa
- Yhdistyneen laivaston sivut combinedfleet.com. Viitattu 22.2.2011.
|