Muumien taikatalvi
Muumien taikatalvi | |
---|---|
Elokuvan suomenkielinen juliste |
|
Ohjaaja |
Jakub Wroński Ira Carpelan |
Käsikirjoittaja |
Małgorzata Więckowicz-Żyła Piotr Szczepanowicz Ira Carpelan |
Tuottaja |
Grzegorz Wacławek Piotr Szczepanowicz |
Säveltäjä | Łukasz Targosz |
Leikkaaja | Przemek Chruścielewski |
Pääosat |
Akira Takaki Vesa Vierikko Oiva Lohtander Maria Sid Diandra Flores |
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
|
Tuotantoyhtiö |
Filmkompaniet Alpha Animoon |
Levittäjä |
Future Film Njutafilms United International Pictures |
Ensi-ilta |
|
Kesto | 82 min |
Alkuperäiskieli |
suomi englanti |
Katsojat | 16 411 (Suomessa)[2] |
Edeltäjä | Muumi ja punainen pyrstötähti |
Seuraaja | Muumipapan urotyöt – Erään nuoren Muumin seikkailut |
Aiheesta muualla | |
Virallinen sivusto | |
IMDb | |
Elonet | |
Muumien taikatalvi (ruots. Trollvinter i Mumindalen, engl. Moomins and the Winter Wonderland) on vuonna 2017 suomalais-puolalaisena yhteistyönä valmistunut nukkeanimaatioelokuva, joka perustuu Tove Janssonin vuonna 1957 julkaistuun kirjaan Taikatalvi. Elokuvan nimeksi ilmoitettiin alun perin Muumien joulu.[3] Muumien taikatalvi on järjestyksessä kolmas Muumien maailman pohjalta tehty elokuva. Elokuva on siihen animaatiot tehneelle puolalaiselle Animoonille ensimmäinen elokuvateattereihin levitettävä täyspitkä elokuva.
Kieliversiot
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Elokuvan suomenkielisessä versiossa on uudelleenäänitetty dialogi, toisin kuin kahdessa aikaisemmassa Muumien maailman pohjalta tehdyssä elokuvassa, joissa käytettiin sarjan dialogia. Myöskään ääninäyttelijät eivät ole samoja kuin sarjassa.[4] Elokuvan suomenkielisinä ääninä kuullaan muun muassa Vesa Vierikkoa, Oiva Lohtanderia, Maria Sidiä ja Diandra Floresia. Ruotsinkielisessä versiossa esiintyvät muiden muassa Stellan ja Bill Skarsgård, Alicia Vikander ja Stina Ekblad. Elokuvaa levitettiin Suomessa myös saamenkielisenä versiona.[5]
Monen erikielisen version lisäksi elokuva on kuvailutulkattu, jolloin myös näkövammaiset pääsevät nauttimaan siitä.[6]
Juoni
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Talvi tekee tuloaan Muumilaaksoon. Nuuskamuikkunen nostaa repun selkäänsä ja lähtee retkilleen, muumiperhe valmistautuu talviunille. Muumipeikko päättää kuitenkin pysytellä hereillä ja lähteä tutkimaan talven ihmeitä. Tuttujen lisäksi lumen peittämässä laaksossa vilisee monenlaisia vierailijoita. Kun Muumipeikko kuulee pimeimmän vuodenajan erikoisimmasta vieraasta, päättää hän tehdä kaikkensa, jotta vieras tuntisi itsensä tervetulleeksi. Vierasta kutsutaan nimellä Joulu ja hänen tuloonsa liittyy runsaasti salaperäisiä erityisvalmisteluja. Myös vieraan mukanaan tuomat lahjat houkuttelevat Muumipeikkoa.[4]
Suomenkielisen version ääninäyttelijät
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vesa Vierikko | … | kertoja, Postimies |
Akira Takaki | … | Muumipeikko |
Oiva Lohtander | … | Muumipappa |
Maria Sid | … | Muumimamma |
Diandra Flores | … | Pikku Myy |
Niklas Åkerfelt | … | Nuuskamuikkunen, Hemuli |
Saara Lehtonen | … | orava, Surku-koira, Vilijonkka, Homssu-pellavapää |
Nina Hukkinen | … | Tuu-tikki, Tahmatassu, Kampsu, Nyyti |
Terence Scammell | … | Esi-isä |
Arvosteluja
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Film-O-Holic.com Johanna Asp |
[7] | |
Helsingin Sanomat Miska Rantanen |
[8] | |
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl |
[5] |
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Muumien taikatalvi futurefilm.fi. Viitattu 19.9.2017.
- ↑ Kotimaisten elokuvien katsojaluvut 2018 Suomen elokuvasäätiö. Arkistoitu 9.1.2020. Viitattu 12.1.2020.
- ↑ Muumien joulu -animaatiosta julkaistiin teaseri ja juliste Elokuvauutiset. Viitattu 19.12.2016.
- ↑ a b Muumien taikatalvi elokuva elokuva.org. Arkistoitu 1.8.2017. Viitattu 1.8.2017.
- ↑ a b Uggeldahl, Krister: Mera snö än tö i nygammal muminfilm. Hufvudstadsbladet, 1.12.2017, s. 22–23. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.3.2018.
- ↑ Muumien taikatalvi tulee elokuvana – katso traileri iltalehti.fi. Viitattu 9.10.2017.
- ↑ Asp, Johanna: Muumien taikatalvi Film-O-Holic.com. 1.12.2017. Viitattu 4.8.2018.
- ↑ Rantanen, Miska: Sekava kohtauskimara. Helsingin Sanomat, 1.12.2017, s. B 4. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.3.2018.