Petšora
Petšora (ven. ja komiksi[1] Печо́ра, nenetsiksi Санэроˮ яха, Sanero jaha) on Barentsinmeren Petšoranlahteen laskeva joki Venäjällä Komin tasavallassa ja Nenetsian autonomisessa piirikunnassa. Sen pituus on 1 809 kilometriä, valuma-alueen laajuus 322 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 4 100 kuutiometriä sekunnissa.[2] Idässä joen valuma-aluetta rajaa Ural, lännessä Timanin selänne.
Petšora / Sanero jaha | |
---|---|
Alkulähde | Ural |
Laskupaikka | Barentsinmeri |
Maat | Venäjä |
Pituus | 1 809 km |
Alkulähteen korkeus | n. 1 100 m |
Virtaama | 4 100 m³/s |
Valuma-alue | 322 000 km² |
Petšora saa alkunsa Uralvuoriston länsirinteiltä Komin tasavallan kaakkoiskulmassa. Se virtaa Petšoran alangon halki kohti pohjoista, kääntyy Usajoen suun jälkeen länteen ja Pižman alapuolella jälleen kohti pohjoista. 130 kilometrin päässä jokisuusta Petšora jakautuu kahdeksi haaraksi ja muodostaa leveän suiston. Virtaus on suurimmillaan toukokuussa tapahtuvan kevättulvan aikana. Suurimmat sivujoet ovat vasemmalta puolelta Severnaja Mylva, Kožva, Ižma, Pižma, Tsilma ja Sula, oikealta Ilytš, Štšugor, Usa, Laja ja Šapkina.[2]
Tärkeimmät satamat ovat Narjan-Mar, Ust-Tsilma, Petšora ja Troitsko-Petšorsk.[3] Säännöllistä laivaliikennettä on kesäisin Troitsko-Petšorskiin sekä keväällä ja syksyllä Ust-Unjaan saakka. Suuret alukset nousevat Narjan-Mariin 110 kilometrin päähän merestä.[2] Joella harjoitetaan mm. lohen, siian ja muikun kalastusta.[3]
Lähteet
muokkaa- ↑ L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör, s. 796. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
- ↑ a b c Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 19, s. 512. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1975.
- ↑ a b Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 19, s. 513. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1975.
Aiheesta muualla
muokkaaKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petšora Wikimedia Commonsissa
- Brittain et al, 2009: Arctic rivers, Chapter 9. See section 9.9: The Pechora river (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (notendur.hi.is)