הרעיף
הִרְעִיף
[עריכה]ניתוח דקדוקי - פועל | |
---|---|
כתיב מלא | |
שורש וגזרה | ר־ע־ף |
בניין | הִפְעִיל |
- לשון המקרא ירד מלמעלה בכח ושֶטף. ובהשאלה: העניק, נתן לנזקק ממנו בשפע.
- ”הַרְעִיפוּ שָׁמַיִם מִמַּעַל וּשְׁחָקִים יִזְּלוּ צֶדֶק תִּפְתַּח אֶרֶץ וְיִפְרוּ יֶשַׁע וּצְדָקָה תַצְמִיחַ יַחַד אֲנִי ה' בְּרָאתִיו“ (ישעיהו מה, פסוק ח)
- "סְעִיפוֹתָיו הִרְעִיפוּ צֶדֶק עַל שְׂעִפֶיהֶם בְּמַרְאוֹת בְּחֶזְיוֹן לָיְלָה, וְנִגְלָה לָהֶם שֵׁמֶץ מִסְּתוּמוֹתָיו" (ר' יוסף ב"ר יצחק בן אלפואל, הקדמה לפירוש הרמב"ם סדר מועד)
- "מרחוק הגיעו לאזני שריקות הצפרדעים המקרקרין ביארים ובאגמים, צלילי הלילי הרעיפו כברד פנינים על תף אזני-ואנכי כוננתי את צעדי אל חדר מעוני" (אגרות של ביאליק/שנת תרנ"א)
- אנשי חינוך ממליצים להרעיף על הילדים הרבה אהבה תשומת לב ומחמאות
גיזרון
[עריכה]המילה מופיעה פעם אחת במקרא בפסוק לעיל. לגזרון המילה ראה בערך רָעַף.