לכה
לַכָּה
[עריכה]ניתוח דקדוקי | |
---|---|
כתיב מלא | לכה |
הגייה* | laka |
חלק דיבר | שם־עצם |
מין | נקבה |
שורש | ל־כ־ך |
דרך תצורה | משקל קַטְלָה |
נטיות |
- לשון חז"ל נוזל המשמש לצביעה קוסמטית של הצפורניים.
- ”וזומן של צבעים וכו': הכא תרגימו מיא דחיורי דצבעי בהו לכא“ (בבלי, מסכת פסחים – דף מב, עמוד ב)
- ”מאי לאו בעוף דקא בעי ליה לדמיה ליניכא לא בחיה דקא בעי ליה לדמיה ללכא“ (בבלי, מסכת חולין – דף כח, עמוד א)
- "לְאַן שֶׁיִּקְחוּ הָאוֹרוֹת, אֲנִי שָׁם / עִם הַלַּכָּה, הַלִּיפְּסְטִיק, וּשְׁאָר דַּאַוִין." (שִׁיר הַפְרֵחָה
, מאת אסי דיין)
- חומר מבריק ושקוף המשמש לציפוי עץ או חומרים רגישים אחרים נגד שריטות.
- רהיטים מצופי לכה מחזיקים מעמד זמן רב יותר.
מקור
[עריכה]- מפרסית: لاک (לַאךּ)
מילים נרדפות
[עריכה]תרגום
[עריכה]- אנגלית: Nail polish (1), lac, varnish (2)
- רוסית: Лак