מי
לערך העוסק במֵי צורת נסמך; ראו מים.
מִי א
[עריכה]ניתוח דקדוקי | |
---|---|
כתיב מלא | מי |
הגייה* | mi |
חלק דיבר | מילת שאלה |
מין | |
שורש | |
דרך תצורה | |
נטיות |
- איזו ישות, בין אם אחת או כמה?
- ”מִי-כָמֹכָה בָּאֵלִם יְהֹוָה מִי כָּמֹכָה נֶאְדָּר בַּקֹּדֶשׁ נוֹרָא תְהִלּת עֹשֵׂה פֶלֶא“ (שמות טו, פסוק יא)
- ”וַיֹּאמֶר לִי מִי-אָתָּה וָאֹמַר אֵלָיו עֲמָלֵקִי אָנֹכִי“ (שמואל ב׳ א, פסוק ח)
- לשון חז"ל [ארמית] מילת שאלה (עפ"ר רטורית, שהתשובה שלילית), שמבררת את נכונות העובדה המתוארת במשפט.
- ”ומי אמר רבי יוחנן הכי? והאמר רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן...“ (בבלי, מסכת ברכות – דף כד, עמוד ב)
- ”אטו כל השנה כולה מי עבדינן כוותיה דר' עקיבה דהשתא נעביד?“ (בבלי, מסכת ברכות – דף כט, עמוד א)
גיזרון
[עריכה]- 1. מקביל לאכדית: mīya. ברוב השפות השמיות מופיע בצורה "מַן", ראו שם בגיזרון.
- 2. יתכן ששימוש זה מקורו מאכדית.[1] יש אומרים ששימוש זה קיים כבר במקרא: ”מִי אֶחָד מִשִּׁבְטֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר לֹא עָלָה אֶל ה' הַמִּצְפָּה“ (שופטים כא, פסוק ח)[2] אמנם רוב המפרשים הסבירו שם כמו הוראה 1.
צירופים
[עריכה]- מי ומי
- מי שהוא
- צוחק מי שצוחק אחרון
- מי שטרח בערב שבת יאכל בשבת
- מי להשם אלי
- מי שנכוה ברותחין נזהר בצוננין
נגזרות
[עריכה]מילים נרדפות
[עריכה]תרגום
[עריכה]ראו גם
[עריכה]הערות שוליים
[עריכה]- ↑ CAL
- ↑ הואיל משה שם; ואמר שכך יש לפרש גם בבראשית לג,ח.
מִי ב
[עריכה]ניתוח דקדוקי | |
---|---|
כתיב מלא | מי |
הגייה* | mi |
חלק דיבר | שם־עצם |
מין | זכר |
שורש | |
דרך תצורה | |
נטיות |
מי (E) | |||
---|---|---|---|
| |||
תדירות | 330, 659 | ||
תווים | |||