קינוחקרמי ממקור צרפתי. הקרם המורכב מקרם וניל אפוי, המצופה בסוכר, אשר הופך לקרמל פריך בזכות חשיפה קצרה לחום גבוה (לרוב באמצעות להביור בישול).
”ביורדו מההר בא אריסטוטלס לידי החלטה שעליו לנסוע פעם נוספת לפאריס כדי ללמוד טוב יותר את המלונות, מטבחיהם, ריהוטם והפעלתם. הוא קיווה שאל “הוטל ארטמיס” יבואו לנוח מדי קיץ עשירי אירופה ואמריקה. ואם לא ייהנו ממוסאקה, סופלאקי, טסאטזיקי, לוקומי (רחת-לוקום) ויוגורט בדבש, יוכלו לקבל סטייק שאטוברייאן ולקנח בבל-הלן ובקרם-ברולה. ואם לא יטעם להם האוזו, ישתו יין בסגנון בורדו צרפתי משובח שייצרו עבורו בעלי היקב מהעיירה נאוסה.“ (חנות הבשר שלי, מאת אהוד בן עזר, 2001, בפרויקט בן יהודה)
כזה הוא הקרם בּרוּלֶה, שניסיתי להכין לראשונה לפני כשלוש שנים, נחלתי אכזבה ולא שבתי להכינו אלא לאחרונה. כמו באגדות ... בהן תמיד הכל מצליח בנִסיון השלישי, כך הקרם ברולה. (יעל גרטי, "פשוט מעולה: המדריך המלא להכנת קרם ברולה". ynet, 11 בדצמבר 2008)