קטגוריה:ישעיהו ל כד
נוסח המקרא
והאלפים והעירים עבדי האדמה בליל חמיץ יאכלו אשר זרה ברחת ובמזרה
וְהָאֲלָפִים וְהָעֲיָרִים עֹבְדֵי הָאֲדָמָה בְּלִיל חָמִיץ יֹאכֵלוּ אֲשֶׁר זֹרֶה בָרַחַת וּבַמִּזְרֶה.
וְהָאֲלָפִ֣ים וְהָעֲיָרִ֗ים עֹֽבְדֵי֙ הָאֲדָמָ֔ה בְּלִ֥יל חָמִ֖יץ יֹאכֵ֑לוּ אֲשֶׁר־זֹרֶ֥ה בָרַ֖חַת וּבַמִּזְרֶֽה׃
וְ/הָ/אֲלָפִ֣ים וְ/הָ/עֲיָרִ֗ים עֹֽבְדֵי֙ הָֽ/אֲדָמָ֔ה בְּלִ֥יל חָמִ֖יץ יֹאכֵ֑לוּ אֲשֶׁר־זֹרֶ֥ה בָ/רַ֖חַת וּ/בַ/מִּזְרֶֽה׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
רש"י
"בליל חמיץ" - כמו (איוב ז) על בלילו קשין ותבן מחומצין ומחוזקין בתבואה שבתוכם יאכלו
"אשר זורה" - התבואה פעמיים אחת ברחת ואחת במזרה כדי לנקות התבואה לפיכך יהיה התבן בלול בתבוא' שזורה במזרה אצל הקשין
"רחת" - (פיל"א בלע"ז) ובמדרש אגדה בלול ל' בלול שיהא האוכל בלול בתבןמצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת ציון
"והאלפים" - השוורים כמו שגר אלפיך (דברים ו)
"והעירים" - כן יקראו החמורים עודם קטנים
"בליל" - מלשון בלבול וערבוב
"חמיץ" - מלשון חמץ ור"ל מחוזק כדבר המחמץ
"זורה" - ענין פזור התבואה מול הרוח להפריח הפסולת וכן זורה את גורן (רות ג)
"ברחת" - שם כלי שזורין בו התבואה ונקרא כן לפי שמניפין אותו אל הרוח
"ובמזרה" - גם הוא שם כלי עשוי לזרות בו התבואה
מצודת דוד
"אשר זורה" - ר"ל יחזקו המוץ בתערובות תבואה נקיה אשר זורה ברוח על ידי הרחת ובמזרה להסיר הפסולת כי מרוב הברכה יאכילו גם לבהמות תבואה נקיה
"בליל חמיץ יאכלו" - מאכלם יהיה תבואה בלולה במוץ המחוזק ברב תבואה
"עובדי האדמה" - כי בהם חורשים השדה לזריעהמלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
ביאור המילות
"האלפים". שור המלומד לחרוש נקרא אלף, לשון למוד.
"והעיר", הוא הצעיר (ע"ל ו'):
"ובליל". הוא המספוא הבלול בתבואה:
"וחמיץ". נקי, וחברו חמוץ בגדים (ס"ג), ואולי אשרו חמוץ פירושו הנקי בדינו, מעול וחומץ מעול ורוצה להתנקות, כי יתחמץ לבבי, כי יטהר ממחשבותיו:
- פרשנות מודרנית:
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "ישעיהו ל כד"
קטגוריה זו מכילה את 7 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 7 דפים.