שוודים
אלפרד נובל • קארולוס ליניאוס • אנדרס צלזיוס • בריגיטה הקדושה משוודיה • אסטריד לינדגרן • גרטה גרבו • דאג המרשלד • סלמה לגרלף • אניקה סרנסטאם • אינגוואר קמפראד • ביורן אולבאוס • אינגמר ברגמן | |
אוכלוסייה | |
---|---|
כ-13 מיליון[1] | |
ריכוזי אוכלוסייה עיקריים | |
(בקירוב; מתייחס לדוברי שוודית כשפת אם) ארצות אחרות - מעל 100,000 | |
שפות | |
שוודית, לצד שפות נורדיות אחרות - נורווגית, דנית, איסלנדית ופארואזית | |
דת | |
לותרניזם | |
קבוצות אתניות קשורות | |
דנים, נורווגים, גרמנים, איסלנדים |
שוודים (svenskar, "סְווֵנְסְקַר") הם קבוצה אתנית שאפיוניה המרכזיים הם השפה השוודית כשפת אם, תרבות משותפת, והיסטוריה של השתייכות נוצרית-פרוטסטנטית. חלקם המכריע של בני קבוצה זו חיים בשוודיה, שם הם מהווים רוב; כשמלבדם קהילות קטנות יותר של דוברי-שוודית מתקיימות באופן מסורתי כמיעוטים בפינלנד ובאסטוניה מאז ימי הביניים ומשתייכות גם הן לשוודים, וקרויות, בהתאמה, פינו-שוודים ואסטונים-שוודים. במפנה המאה ה-20 היגרו שוודים רבים משוודיה לאמריקה, בעיקר לארצות הברית – שם הם יצרו קבוצה שהיום מונים צאצאיה כ-4.5 מיליון נפש (קרוב ל-2% מאוכלוסיית ארצות הברית), מרביתם במערב התיכון; עם זאת, מרבית האמריקנים שמוצאם שוודי דוברים היום אנגלית כשפת-אם.
היסטוריה
מקורם של השוודים בעיקר בשבטים סקנדינביים, שבעצמם היו חלק מהשבטים הגרמאניים. המושג "שוודי" (Svensk) כמציין שמו של עם התפתח כשם תואר משמם של הסוויונים (Suiones), שנזכרים כבר בחיבורו של טקיטוס מסוף המאה הראשונה, "גרמאניה", ושהעניקו את שמם לסוויאלנד, היא הארץ ההיסטורית המרכזית של שוודיה (שתי האחרות הן יטאלנד, על שמם של הגותים; ונורלנד - "ארץ הצפון"). מלכתחילה יוחס השם סוואים לתושבי חבלי הארץ שסביב אגם מלארן בלבד. באסופת חוקים מתחילת המאה ה-13 נעשתה הבחנה בין "שוודים, וסטרוגותים וסמולנים". בספר ההיסטוריה השוודית הראשון, שנכתב במאה ה-14, מופיע הביטוי "אוּפְּלנ(ד)ים" במה שנראה כהתייחסות ליושבי אופלנד, "שוודים-עיליים", או פשוט תושבי שוודיה. המונח Svenskar במשמעות של ימינו, אם כן, הופיע לראשונה רק במאה ה-15, בהקשר של התנגדות למלכי האיחוד, פקידים בכירים וגורמים זרים באופן כללי.
החברה השוודית: שוודים ושאינם-שוודים
נכון לשנת 2010 חיים 9,428,054 תושבים בשוודיה, בצפיפות של 21 נפש לקמ"ר - עם הבדלים ניכרים בין המחוזות השונים. קרוב ל-18% מהאוכלוסייה אינם ילידי הממלכה או שהוריהם נולדו מחוצה לה. עיקר גלי ההגירה באו לאחר מלחמת העולם השנייה והם ממשיכים עד ימינו, מכל פינות תבל, כשרבים מהמהגרים נטמעים עם הזמן בחברה. הסאמים מהווים מיעוט ילידי במדינה, ומספרם כ-17 אלף. מיעוטים ותיקים אחרים כוללים את הפינים והצוענים.
נכון ל-2007 חברים מעל 6.8 מיליון מהשוודים בכנסייה השוודית, מוסד לותרני שנהנה ממעמד מרכזי בטקסי חיים ומעבר. שליש מהשוודים אינם מאמינים באלוהים או בכוח עליון כלשהו.
ראו גם
קישורים חיצוניים
- מידע על החברה השוודית, באתר הרשמי של שוודיה (באנגלית)
הערות שוליים
- ^ מספרם של השוודים-האתנים אזרחי שוודיה ו/או דוברי שוודית כשפת-אם מוערך ב-8.5 מיליון; היתר הם אנשים ברחבי העולם שמוצאם שוודי אולם אינם דוברים שוודית ואינם אזרחי שוודיה.
- ^ בנתון זה אמנם לא מחושבים אזרחי שוודיה בעלי רקע זר; עם זאת, מאחר שבשוודיה לא מבצעים בדיקות של אתניוּת, מספר ה"שוודים בשוודיה" עשוי להיות גדול יותר ולהגיע למעט פחות מ-8 מיליון בהינתן שנכללים בו מהגרים שנטמעו ומזהים עצמם כשוודים, ומנגד מוציא מתוכו את ילידי שוודיה שהם בני-מהגרים המזהים עצמם עם מוצא הוריהם.