טים באקלי
לידה |
14 בפברואר 1947 וושינגטון די. סי., ארצות הברית |
---|---|
נהרג |
29 ביוני 1975 (בגיל 28) סנטה מוניקה, ארצות הברית |
שם לידה |
Timothy Charles Buckley III |
מוקד פעילות | לוס אנג'לס, ארצות הברית |
תקופת הפעילות | 1966–1975 (כ־9 שנים) |
מקום לימודים |
תיכון לוארה |
סוגה | רוק אקספרימנטלי, ג'אז, רוק פולק |
שפה מועדפת |
אנגלית |
כלי נגינה |
גיטרה |
חברת תקליטים |
Rhino Records Elektra Entertainment |
צאצאים |
ג'ף באקלי |
www | |
פרופיל ב-IMDb | |
טימות'י צ'ארלס באקלי השלישי (באנגלית: Timothy Charles Buckley III; 14 בפברואר 1947 - 29 ביוני 1975) היה זמר וגיטריסט אמריקאי. סימן ההיכר של באקלי היה המנעד הקולי הרחב שלו, 5 אוקטבות לטענתו. שנות פעילותיו היו מסוף שנות ה-60 עד אמצע שנות ה-70 כשאלבומו הראשון יצא בגיל 19. באקלי הוציא 9 אלבומי סטודיו במגוון סגנונות - מפולק עם נגיעות פסיכדליות בתחילת הקריירה שלו, דרך ג'אז ואוונגרד עד רוק ופאנק בסוף חייו. אף אחד מהם לא זכה להצלחה מסחרית, ובתקופת חייו גם הביקורות היו מעורבות, אך לאחר מותו באקלי זכה לעדנה ביקורתית ולהערצה ממגוון מוזיקאים, ביניהם ההרכב קוקטו טווינס.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]טים באקלי נולד בוושינגטון ביום ולנטיין של שנת 1947, לאלין, אמריקאית ממוצא איטלקי, ולטימותי צ'ארלס באקלי ג'וניור, בנם של מהגרים איריים לארצות הברית ממחוז קורק שהיה עטור מדליות משירותו הצבאי במלחמת העולם השנייה. הוא התגורר בילדותו בעיירה אמסטרדם שבצפון מדינת ניו יורק, שם נחשף לראשונה לתקליטי ג'אז מאמו, בייחוד למיילס דייוויס ונט קינג קול.
חייו המוזיקליים של באקלי החלו כאשר משפחתו עברה ל־Bell Gardens בדרום קליפורניה בשנת 1956. סבתו הכירה לו את עבודותיהן של בסי סמית' ובילי הולידיי, מוזיקאיות בלוז וג'אז נודעות, אמו הציגה בפניו את ג'ודי גרלנד ופרנק סינטרה, אשר היו זמרי פופ נודעים באותה התקופה, ואילו אביו הכיר לו את יצירות הקאנטרי של האנק ויליאמס וג'וני קאש.[1] הדבר הוביל לכך שמגיל צעיר באקלי היה בעל טעם מוזיקלי מגוון, אשר הוביל לקריירה מוזיקלית בה הוא נודע כ"זיקית מוזיקלית" אשר יצירתו התפרשה על פני סוגות מוזיקליות רבות. כך, כאשר מוזיקת הפולק החלה לצבור פופולריות בראשית שנות ה-60, באקלי הנער החל להתחבר ליצירות של אמנים כדוגמת וודי ג'אתרי, ובהשפעתם לימד את עצמו לנגן על בנג'ו בגיל 13. באותה התקופה הוא ייסד יחד עם מספר חברים להקת פולק שניגנה באירועים בתיכון בו הם למדו.[2]
במהלך תקופת התיכון שלו הוא פגש את שותפו ליצירה לשנים שיבואו, לארי בקט, (Larry Beckett), אשר עזר לכתוב רבים משיריו. באותה התקופה הם כתבו יחדיו שירים רבים, רובם הופיעו באלבום הבכורה של באקלי, ואחד, "Buzzin' Fly", באלבומו Happy Sad.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים באקלי למד בקולג' במשך שבועיים בלבד בשנת 1965 לפני שנשר [3] והחליט להקדיש את עצמו לקריירה מוזיקלית באופן מלא. הוא הופיע במועדונים ברחבי לוס אנג'לס וצבר הערכה רבה, שהובילה לבסוף לכך שכאשר ג'ימי קארל בלאק, המתופף של להקת the Mothers of Invention (the Mothers of Invention) נכח בהופעה של באקלי בפברואר 1966 הוא המליץ עליו למנהל של הלהקה, הרב כהן (Herb Cohen), אשר התרשם גם הוא מבאקלי והפך למנהלו המוזיקלי. באוגוסט של אותה השנה, דמו אשר באקלי הקליט הביא להחתמתו לאלקטרה רקורדס, ולהקלטת אלבומו הראשון תוך שלושה ימים בלבד. באקלי לא היה מאושר מהתוצאה, טוען בראיונות מאוחר יותר ש"אני הייתי רק בן 19, ועבורי ללכת לאולפן הקלטות היה כמו להגיע לדיסנילנד, הייתי עושה כל מה שיגידו לי."[1] התוצאה הייתה אלבום שהמבקרים החשיבו כתואם סגנונית לזרם הפולק הפופולרי באותה התקופה, חסר הניסויים המוזיקליים שהגיעו ביצירות מאוחרות יותר שלו, אך היללו את הכתיבה והביצוע של באקלי [4]
אלבומו השני, Goodbye and Hello, יצא בשנת 1967 תוך קבלת חופש יצירתי מחברת התקליטים [5] וחזרה על שיתוף הפעולה עם הכותב לארי בקט, כאשר המוזיקה הושפעה במידה רבה מהרוק הפסיכדלי אשר פרח באותם הימים, עם שילוב שלו לסגנון הפולק שבאקלי ניגן קודם לכן. השיר הנועל של האלבום, Morning Glory, זכה לגרסת כיסוי מאת הלהקה דם, יזע ודמעות.
לאחר שחרור האלבום, בקט גויס לצבא ארצות הברית ובאקלי נאלץ לכתוב לבדו, התוצאה הייתה שינוי כיוון מוזיקלי ומילולי, למוזיקה שהושפעה יותר ויותר מיצירות ג'אז של מוזיקאים אפרו אמריקאים כגון צ'ארלס מינגוס, ת'לוניוס מונק, ורולנד קירק, בעלת מבנה מוזיקלי ארוך ומאולתר יותר, מגוון גדול יותר של כלי נגינה, ומלל שהעמיק בהדרגה לזרם תודעה אישי. בשנת 1968 באקלי פרסם את אלבומו השלישי, Happy Sad, אשר הדגים את השינוי הזה לראשונה, והיה לאלבומו המצליח ביותר מסחרית של באקלי, כאשר הגיע בשיא למקום ה־81 במצעד האלבומים האמריקאי, בילבורד 200.
ב-28 ביוני 1975 באקלי השלים סיבוב הופעות, עם הופעה אחרונה בדאלאס, בה הוא ניגן לאולם מלא ב-1,800 אנשים בפעם האחרונה.[1] הוא חגג בסוף שבוע של שתיית משקאות חריפים עם להקתו וחבריו. בלילה העוקב באקלי התלווה לחברו הקרוב, ריצ'רד קילינג, לביתו של האחרון. בשלב מסוים, קילינג הביא שקית של הרואין [6] אשר את חלקו באקלי צרך.
חבריו של באקלי לקחו אותו הביתה, ובראותה את היותו תחת השפעת סמים, אשתו ג'ודי השכיבה אותו על רצפת הסלון ושאלה את חבריו מה קרה לו, מאחר שהוא היה נקי מסמים זמן מה לפני האירוע. לאחר מכן היא העבירה את באקלי למיטה, וכאשר היא בדקה את מצבו מספר שעות לאחר מכן, הוא לא נשם וגוון עורו נהפך כחול. ניסיונות פרמדיקים להנשים אותו לא הצליחו, והוא הוכרז מת. דו"ח חוקר מקרי מוות ציין שטים באקלי נפטר ב-29 ביוני 1975 ממנת יתר של הרואין ואלכוהול בגיל 28. בנו, ג'ף באקלי, שהיה זמר מבטיח בעצמו, מת ב-1997 בגיל 30.
דיסקוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]אלבומי סטודיו
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Tim Buckley 1966
- Goodbye and Hello 1967
- Happy Sad 1969
- Blue Afternoon 1969
- Lorca 1970
- Starsailor 1970
- Greetings from L.A. 1972
- Sefronia 1973
- Look at the Fool 1974
אלבומי הופעות חיות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Dream Letter: Live in London 1968 1990
- Peel Sessions 1991
- Live at the Troubadour 1969 1994
- Honeyman (Live) 1995
- Once I Was 1999
- Copenhagen Tapes 2000
- Live at the Folklore Center 1967 2009
אוספים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Works in Progress 1999
- Morning Glory: The Tim Buckley Anthology 2001
- The Dream Belongs to Me: Rare and Unreleased 1968 - 1973 2001
הוצאות אחרות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Thin Wires In The Voice 1999 ספרון של 120 דפים הכולל דיסק EP של 3 שירים.
- Tim Buckley: My Fleeting House 2007 אוסף DVD של הופעות חיות מצולמות.
ספרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Once He Was: the Tim Buckley Story 1997. באררה, פול.
- Dream Brother: The Lives and Music of Jeff and Tim Buckley 2001. בראון, דייוויד.
- Blue Melody:Tim Buckley Remembered 2002. אנדרווד, לי.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של טים באקלי
טים באקלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
טים באקלי, באתר ספוטיפיי
טים באקלי, באתר Last.fm (באנגלית)
טים באקלי, באתר AllMusic (באנגלית)
טים באקלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
טים באקלי, באתר דיזר
טים באקלי, באתר Yandex.Music (ברוסית)
טים באקלי, באתר Discogs (באנגלית)
טים באקלי, באתר Songkick (באנגלית)
- טים באקלי, באתר Genius
- טים באקלי, באתר SecondHandSongs
טים באקלי, באתר בילבורד (באנגלית)
- ספיישל טים באקלי במלאת 45 שנה לאלבום Happy Sad - שודר ב-88FM עם גיל מטוס
- טים באקלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ 1 2 3 Untitled Document, web.archive.org, 2008-10-22
- ^ Who is Tim Buckley, and what were some characteristics of his music? - eNotes.com, eNotes (באנגלית)
- ^ Biographies, www.timbuckley.net
- ^ Tim Buckley - Tim Buckley | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-10-11
- ^ Larry Beckett Interview Part 1, www.richieunterberger.com
- ^ Biography - Tim Buckley, web.archive.org, 2011-01-05