יוסף עבו עברון
לידה |
1924 צפת, פלשתינה (א"י) |
---|---|
פטירה |
12 בפברואר 2014 (בגיל 90 בערך) |
מדינה |
ישראל |
יוסף עבו עברון (1924 - 12 בפברואר 2014) היה סופר ועיתונאי ישראלי, מוותיקי חבריה של אגודת העיתונאים בתל אביב (מ-1957).
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]עבו עברון היה דור חמישי בצפת נצר למשפחת עבו מוותיקות היישוב הישן בגליל, והחזיק במסורת הוצאת ספר התורה בערב ל"ג בעומר[1] מבית עבו למירון, יובל שנים, משנת 1964. את דרכו העיתונאית החל עוד בתקופת המחתרות, בשורות האצ"ל, שאליו הצטרף מהפלמ"ח[2]. בשנים 1957–1968 שימש כתב בכיר בעיתון "הבוקר" ועורך מדיני של שבועון "מבט חדש", ביטאונה של רפ"י (הפלג האקטיביסטי שפרש ממפא"י בשנות השישים בראשותו של דוד בן-גוריון). רבים מראיונותיו המדיניים באותה תקופה צוטטו בכלי התקשורת בארץ ובעולם, בפרט סדרת ראיונותיו עם בן-גוריון[3] בשדה בוקר. בין היתר, שימש גם כסופר צבאי, וכתבותיו על קרבות האוויר[4] במלחמת ששת הימים פורסמו במרבית כלי התקשורת בארץ וזיכוהו במכתב הוקרה אישי[5] ממפקדת חיל האוויר. בשנים 1969–1991 שימש כדובר התעשייה הצבאית; ייסד וערך, בין היתר, את ביטאונה, "בתעש"[6] – ביטאון שזכה להערכה רבה לא רק בשורות התעש אלא גם מחוצה לו.
ספריו - "ביום סגריר"[7] משנת 1969 (הוצאת אותפז) ו"סואץ 56 במבט חדש" (1986, הוצאת מודן) דנים בסיבות שהביאו למבצע קדש ב-1956. "התעשייה הביטחונית בישראל" 1980 ו"מגן ורומח" 1991 (הוצאת משרד הביטחון) מפרטים בהרחבה את תולדות הייצור הביטחוני בארץ וזיכוהו בפרס תע"ש[8] של משרד הביטחון. ספרו, "גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל"[9] העוסק בעמיחי פאגלין, זרה אור חדש על אירועים דרמטיים בתקופת המחתרת - פיצוץ מלון המלך דוד, הפריצה לכלא עכו, פרשת הסרג'נטים ועוד - הספר זכה לדברי ביקורת חיוביים בכלי התקשורת[10] ועורר פולמוס ציבורי היסטורי שמצא את ביטויו, בין היתר, מעל דפי המדור הספרותי של העיתון "הארץ" במשך מספר שבועות. לאחר שאורי אבנרי השוואה את פאגלין ל"מהנדס" יחיא עיאש וגרר שורה של מאמרי תגובה[11].
שימש כעורכו של מגזין מדיני לאומי באינטרנט, בשם מזכר[12]. כתבותיו התפרסמו גם ב"מקור ראשון", בערוץ 7[13] ובמחלקה ראשונה[14].
ב-12 בפברואר 2014 הלך לעולמו.
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- יוסף עבו עברון - ביריה בידינו, עמלנט, היישוב היהודי בין שיתוף ומאבק בשנים 1939–1948
- יוסף עבו עברון, דור חמישי למסורת בית עבו, אתר משפחת עבו
- גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל באתר מִזכָּר, מגזין מדיני לאומי שהוקם על ידי יוסף עברון
- עברון מסקר את קרבות טייסי חיל האוויר במלחמת ששת הימים, עמלנט, מדינה בצמיחה 1948 -1970, מתוך המגזין "מבט חדש" 15.6.67
- הפרק "מבט לאחור 1967-1956" מתוך הספר "ביום סגריר", יוסף עברון, עמלנט - מדינה בצמיחה 1948 -1970
- העיתונאי והסופר יוסף עברון הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 12 בפברואר 2014
- מִזכָּר, קובץ כתבות בעריכתו של יוסף עברון בשנים 2005 - 2014
יוסף עברון (1924-2014), דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ הוצאת ספר התורה בערב ל"ג בעומר
- ^ השתתף בהוצאת העיתון "חרות", ביטאונו של האצ"ל בתקופת המחתרת, ובין היתר, פרסם כרוז נגד החטיפות ב"סזון" (איגרת מחייל המחתרת לחייל הפלמ"ח). הכרוז זכה לתהודה רבה ברחבי הארץ ולראשונה אילץ את ה"הגנה" להשיב בכרוז נגדי: "לזה שכתב את האיגרת מחייל לחייל", ולמענֶה של מנחם בגין, "תשובה לתשובה". לימים הגדיר בגין את הכרוז כטוב ביותר שנכתב בתקופת המחתרת ואף ציין זאת בספרו, "במחתרת" (כרך ב, עמ' 40). צילומו של הכרוז המקורי מובא ב"אוסף מקורות ומסמכים" של האצ"ל מאת ד"ר יצחק אלפסי (כרך ד' עמ' 87), וכן גם מענהו של בגין ("תשובה לתשובה", בעמ' 101).
- ^ הראיונות עם בן-גוריון
- ^ קרבות האוויר
- ^ מכתב ההוקרה האישי
- ^ ביטאון בתעש
- ^ על הספר "ביום סגריר"
- ^ פרס תע"ש
- ^ יוסף עבו עברון, גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל, הוצאת משרד הביטחון, אפריל 2000
- ^ למשל ידיעות אחרונות 27.7.2001
- ^ במדור "ספרים" של "הארץ" ב-16.5.2001 – בראש המדור ביקורת ספרותית על הספר "גידי", מאת אורי אבנרי, המשך הפולמוס הספרותי לגבי הספר נמשך במדור הספרותי, "ספרים", של "הארץ" במשך שבועות לאחר מכן:
אורי אבנרי, טרוריסט או לוחם-חירות?, באתר הארץ, 14 במאי 2001
יוסף עברון, חצאי אמיתות ושקרים מוסכמים, באתר הארץ, 24 ביולי 2001 - תגובת עברון
דן יהב, האצ"ל וטוהר הנשק, באתר הארץ, 19 ביוני 2001
קורבן טוהר הנשק, באתר הארץ, 3 ביולי 2001
השוואה שלא במקומה, באתר הארץ, 19 ביוני 2001
הגדרה לא מדעית, באתר הארץ, 3 ביולי 2001 - ^ אתר מזכר
- ^ יוסף עברון בערוץ 7, באתר ערוץ 7
- ^ יוסף עברון, שני האנשים ששינו את מהלך ההיסטוריה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בספטמבר 2009