יחידת נ"מ מוצנחת
סיכת לוחמי היחידה | |
פרטים | |
---|---|
מדינה |
|
שיוך |
|
סוג |
יחידת נ"מ מוצנחת ויחידת חי"ר מובחרת |
בסיס האם | ? |
אירועים ותאריכים | |
תקופת הפעילות | 1992–2014 (כ־22 שנים) |
נתוני היחידה | |
ייעוד | התמחות בהפעלת אמצעי נ"מ ניידים מעבר לקווי האויב |
ציוד עיקרי | FIM-92 סטינגר (ברקן) |
פיקוד | |
יחידת אם |
בתחילה אגד נ"מ 167, מאוחר יותר אגד נ"מ 168. כפיפות פיקודית: |
מפקדים | ראו רשימה למטה |
ינמ"מ 7298 (יחידת נ"מ מוצנחת) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל, שהתמחתה בהפעלת אמצעי נ"מ (נגד-מטוסים) ניידים מעבר לקווי האויב.
היחידה נוסדה בשנת 1992 ופעלה עד לסגירתה בשנת 2014.
מיונים וקבלה ליחידה
[עריכת קוד מקור | עריכה]לוחמי היחידה התמיינו תחילה ליחידת מגלן ולאחר חלקו הראשון של המסלול שכולל הכשרה בסיסית בבא"ח 35 (בא"ח צנחנים) עלו הלוחמים ליחידה במסע כומתה ארוך ומפרך בסיומו קיבלו החיילים את הכומתה האדומה. מכאן התחילה הכשרת החיילים כלוחמי מגלן – הם מבצעים סדרות אימון העוסקות בשלל תחומים המכשירים אותם ללוחמה מבצעית. לאחר שלב זה יוצאים החיילים לקורס מ"כים ייעודי בו מתורגלים החיילים בפיקוד על חיילים. משך קורס זה כחודשיים והוא מתבצע בבית ספר למ"כים. לאחר קורס מ"כים מגיע חלקו האחרון של המסלול העוסק בתכנים ייעודים על פי תחומי העיסוק של הצוות, שלב זה התאפיין בפעילות אינטנסיבית אשר ריכזה את מרב התחומים אותם למד החייל במהלך שירותו עד כה, ובנוסף הייעוד הספציפי של הצוות, כאשר אחד מבין הייעודים הוא הפעלת אמצעי נ"מ ניידים מעבר לקווי אויב לשם הגנה אווירית בזמן מינימלי ליחידות עומק (כגון סיירת מטכ"ל, יחידת שלדג ושייטת 13), ולכן הצוות שזהו ייעודו נשלח להכשרת נ"מ בביסנ"מ ומכאן צוות זה של יחידת מגלן מתפצל ליחידה נפרדת: הינמ"מ. לבסוף עוברים הלוחמים אימון מסכם מסלול, שבסופו נערך טקס בו מוענקת להם סיכת הלוחם של היחידה[1].
לוחמי היחידה, כלוחמי יחידות מיוחדות אחרות, חבשו כומתות אדומות והשתייכו מבחינה ארגונית למערך הנ"מ תחת אגד 167 ולאחר מכן תחת אגד 168, אולם הכפיפות הפיקודית בפועל הייתה נתונה לאוגדה 98.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ביוני 2005 קיבלה ינמ"מ תעודת הצטיינות יחידתית מהנשיא דאז משה קצב "על פועלה הרב בשנה האחרונה במסגרת פעילות מבצעית בשטחים והישגים רבים נוספים"[2].
היחידה נסגרה בשנת 2014 עקב סגירת כל מערך הברקן בחיל האוויר, ובשל החשש שאם היחידה תועבר לפיקוד אוגדה 98, נשק היחידה יופנה בטעות כלפי כלי טיס של חיל האוויר, בהיעדר מרכז שליטה ובקרה מתאים[3].
אמצעי לחימה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הנשק העיקרי של היחידה היה FIM-92 סטינגר (ברקן) וציוד היחידה כלל אמל"ח מיוחד ואמצעים מסווגים.
לוחמי היחידה היו מצוידים בנשק אישי מסוג רובה M4A1 פלאט-טופ, במקלעי נגב ומאג וברובי צלפים מיוחדים, בהם SR-25.
מפקדי היחידה
[עריכת קוד מקור | עריכה]סמל לוחמי היחידה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הסמל מהווה שילוב בין כנפי העטלף המייצגות את מערך הנ"מ מאז הקמתו, בשילוב עם סמל "עוצבת האש" שהיא אוגדה 98, מעוטר במגן דוד.
|
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ פורטל רעל - יחידת ינמ"מ.
- ^ ימי מילואים, באתר חיל האוויר הישראלי.
- ^ "70 שנות הגנה אווירית מאז ועד היום...", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, יוני 2018, עמ׳ 83-84.