אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1982
תקופת התחרות | 23 בפברואר 1982 – 12 באוקטובר 1982 (232 ימים) |
---|---|
מספר משתתפות | 8 |
הזוכה |
|
מספר משחקים | 14 |
מספר שערים | 41 (2.93 בממוצע למשחק) |
מלך השערים |
|
השחקן המצטיין |
|
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1982 היא המהדורה השלישית של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר התקיים בין ה-23 בפברואר ל-24 במאי 1982. שמונה הנבחרות המעפילות התמודדו, החל משלב רבע הגמר ועד לשלב הגמר, במתכונת בית-חוץ, ללא מארחת וללא משחק על מקום שלישי.
נבחרת אנגליה זכתה בטורניר בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה בשלב הגמר 5–4 על גרמניה המערבית בסיכום שני המפגשים.
מוקדמות
[עריכת קוד מקור | עריכה]שלב המוקדמות החל בשנת 1980, בהשתתפותן של 26 נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשמונה בתים, בני שלוש או ארבע נבחרות כל אחד. הבתים התבססו בעיקרם על בתי מוקדמות מונדיאל 1982, עם מספר שינויים בשל נבחרות שהשתתפו במוקדמות היורו ולא שלחו נציגות צעירות, ולהפך. שמונה הנבחרות שסיימו כראשי בתיהן העפילו לשלב רבע הגמר. מחצית מהנבחרות שהעפילו לטורניר הגמר עשו זאת לראשונה בתולדותיהן (גרמניה המערבית, צרפת, פולין וספרד).
הנבחרת שהעפילו
[עריכת קוד מקור | עריכה]נבחרת | כרטיס | הופעות קודמות ביורו1 |
---|---|---|
מנצחת בית 1 | – | |
מנצחת בית 2 | – | |
מנצחת בית 3 | 1 (1980) | |
מנצחת בית 4 | 2 (1978, 1980) | |
מנצחת בית 5 | 2 (1978, 1980) | |
מנצחת בית 6 | 1 (1980) | |
מנצחת בית 7 | – | |
מנצחת בית 8 | – |
1 במודגש: זכתה בטורניר
תוצאות הטורניר
[עריכת קוד מקור | עריכה]רבע הגמר | חצי הגמר | משחק הגמר | |||||||||||||||||
|
0 | 0 | 0 | ||||||||||||||||
|
1 | 0 | 1 | ||||||||||||||||
|
0 | 1 | 1 | ||||||||||||||||
|
1 | 1 | 2 | ||||||||||||||||
|
1 | 2 | 3 | ||||||||||||||||
|
2 | 2 | 4 | ||||||||||||||||
|
3 | 2 | 5 | ||||||||||||||||
|
1 | 3 | 4 | ||||||||||||||||
|
0 | 2 | 2 | ||||||||||||||||
|
0 | 4 | 4 | ||||||||||||||||
|
3 | 0 | 3 | ||||||||||||||||
|
4 | 5 | 9 | ||||||||||||||||
|
1 | 0 | 1 | ||||||||||||||||
|
0 | 2 | 2 |
רבע הגמר
[עריכת קוד מקור | עריכה]משחק ראשון
[עריכת קוד מקור | עריכה]23 בפברואר 1982 | 0 - 1 | אצטדיון ניקולה צ'ראבולו, קטנזארו צופים: 16,082 | ||
פרנק מקאבני |
24 בפברואר 1982 | 1 - 0 | אצטדיון אליודורו רודריגס לופס, סנטה קרוס דה טנריפה צופים: 17,000 | ||
רוברטו פרננדס |
10 במרץ 1982 | 0 - 0 | אצטדיון ז'ול דשאזו, לה האבר צופים: 15,000 | ||
17 במרץ 1982 | 1 - 2 | צופים: 4,000 | ||
קז'ימייז' בודה |
פול גודארד דייוויד הודג'סון |
משחק שני
[עריכת קוד מקור | עריכה]7 במרץ 1982 | 2 - 2 | בולין גראונד, לונדון צופים: 6,680 | ||
מארק הייטלי |
ירוסלב ביירנאט קשישטוף בראן |
24 במרץ 1982 | 0 - 0 | האמפדן פארק, גלאזגו צופים: 15,000 | ||
24 במרץ 1982 | 4 - 2 | אצטדיון הרזדאן, ירוואן צופים: 1,000 | ||
נוקרי קקילאשווילי חורן חובניסיאן איגור גורינוביץ' |
ז'אן-לואי זאנון |
6 באפריל 1982 | 2 - 0 | רוזנאושטדיון, אאוגסבורג צופים: 28,000 | ||
רודי פלר פייר ליטבארסקי |
חצי הגמר
[עריכת קוד מקור | עריכה]משחק ראשון
[עריכת קוד מקור | עריכה]11 באפריל 1982 | 3 – 4 | צופים: 25,000 | ||
אלכסנדר פולוקארוב איגור גורינוביץ' סרגיי רודיונוב |
רודי פלר מירוסלב דומנסקי תומאס אלופס |
19 באפריל 1982 | 0 – 1 | צופים: 16,130 | ||
גארי תומפסון |
משחק שני
[עריכת קוד מקור | עריכה]28 באפריל 1982 | 1 – 1 | צופים: 8,212 | ||
אדריאן הית' |
גריים שארפ |
30 באפריל 1982 | 5 – 0 | צופים: 7,000 | ||
פייר ליטבארסקי אובה ריינדרס ריגוברט גרובר גרהארד שטראק |
הגמר
[עריכת קוד מקור | עריכה]משחק ראשון
[עריכת קוד מקור | עריכה]21 בספטמבר 1982 | 3 - 1 | אצטדיון הילסבורו, שפילד צופים: 6,354 | ||
גארי אואן ג'סטין פשנו |
רודי פלר |
משחק שני
[עריכת קוד מקור | עריכה]12 באוקטובר 1982 | 3 - 2 | וזרשטדיון, ברמן צופים: 7,000 | ||
פייר ליטבארסקי |
מייק דאקסבורי פול גודארד |
אלופת אירופה (עד גיל 21) 1982 |
---|
אנגליה זכייה ראשונה |
פרסים
[עריכת קוד מקור | עריכה]שחקן הזהב
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה רודי פלר, חלוץ נבחרת גרמניה המערבית שכבש ארבעה שערים בטורניר.
מלך השערים
[עריכת קוד מקור | עריכה]שישה שערים
ארבעה שערים
שני שערים
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א
אליפויות אירופה בכדורגל עד גיל 21 | ||
---|---|---|
עד גיל 23 | 1972 • 1974 • 1976 | |
עד גיל 21 (ללא מארחת) | 1978 • 1980 • 1982 • 1984 • 1986 • 1988 • 1990 • 1992 | |
עד גיל 21 (עם מארחת) | צרפת 1994 • ספרד 1996 • רומניה 1998 • סלובקיה 2000 • שווייץ 2002 • גרמניה 2004 • פורטוגל 2006 • הולנד 2007 • שוודיה 2009 • דנמרק 2011 • ישראל 2013 • צ'כיה 2015 • פולין 2017 • איטליה 2019 • הונגריה וסלובניה 2021 • רומניה וגאורגיה 2023 |