לואי מרקוזיס
לידה |
14 בנובמבר 1878 ורשה, האימפריה הרוסית |
---|---|
פטירה |
22 באוקטובר 1941 (בגיל 62) Cusset, צרפת |
מקום קבורה |
אלייה |
מקום לימודים |
|
תחום יצירה |
אמנות חזותית, קוביזם |
בן או בת זוג |
אליס הליצקה (1913–?) |
לואי מרקוזיס (צרפתית: Louis Marcoussis; 1878 או 1883,[1] – 22 באוקטובר 1941) היה צייר קוביסט וחרט ממוצא פולני שחי בפריז חלק גדול מחייו והפך אזרח צרפתי.
ראשית החיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]נולד למשפחה יהודית בלודג', פולין, בשם לודוויק קז'ימייז ולדיסלב מרקוס.
לאחר שהתחיל ללמוד משפטים בוורשה, הוא נסע לאקדמיה לאמנויות בקרקוב, שם כללו בין מוריו יאן סטניסלבסקי ויוזף מהופר. כשעבר לפריז בשנת 1903, בילה זמן קצר באקדמיה ז'וליאן אצל ז'ול לפבר. הפעם הראשונה שבה ציור שלו הוצג בתערוכה גדולה הייתה בסלון ד'אוטום בשנת 1905, ובמהלך רבע המאה הבאה עבודותיו הוצגו בתערוכות חשובות רבות אחרות, בפרט בסלון דה אינדפנדנטס ובסלון דה טולארי.
הוא צייר איורים עבור כתבי עת סאטיריים, כפי שהיה לפני כן בפולין. בפריז לקח על עצמו עבודות רישום ואיור שונות. בבתי הקפה של מונמארטר ומונפרנאס הוא הכיר את גיום אפולינר, ז'ורז' בראק, אדגר דגה, פיקאסו ועוד הרבה אמנים וסופרים. היה זה אפולינר שהציע את שמו הצרפתי של מרקוס, מרקוזיס, על שם כפר לא רחוק מפריז.
עידן הקוביזם
[עריכת קוד מקור | עריכה]האימפרסיוניזם השפיע על ציוריו המוקדמים, אך החל משנת 1911 היה חלק מהתנועה הקוביסטית לצד ציירים אוונגרדיים אחרים כמו פיקאסו, בראק או חואן גרי. עבודותיו הוצגו בתערוכות בערים רבות באירופה ובארצות הברית. בשנת 1925 נערכה תערוכת יחיד ראשונה שלו בפריז. בנוסף לציור טבע דומם וכלי נגינה באופן קוביסטי, הוא גם הפיק פורטרטים, נופים של פריז ותמונות מחוף הים הברטוני.
בשנת 1913 הוא התחתן עם אליס הליצקה, ציירת שהגיעה מקרקוב. בתם מלין נולדה בשנת 1922. מרקוזיס שירת ביחידה הפולנית של לגיון הזרים הצרפתי בין השנים 1914 ל־1919. הוא הפך לאזרח צרפתי, תוך שהוא שומר על קשר עם פולין, באופן אישי ומקצועי. הוא בדרך כלל לא דיבר על מוצאו היהודי, ומשפחתו התנצרה, אך מרקוזיס מתואר לעיתים קרובות כאמן יהודי.
חיים מאוחרים יותר
[עריכת קוד מקור | עריכה]משנת 1930 ואילך, הוא התרכז בהדפסה ובאיור. בסוף שנות השלושים שיתף מרקוזיס פעולה עם הסוריאליסט הספרדי ז'ואן מירו ולימד אותו טכניקות תחריט, שהגיעו לשיאן בסדרה השחורה והאדומה של מירו, כעת באוסף המוזיאון לאמנות מודרנית. [2] הוא לימד גם באקדמיה שלייפר.
לאחר שהכוחות הנאצים הגיעו לפריז בשנת 1940, מרקוזיס ואליס עברו לקוסט ליד וישי. הוא נפטר שם ב־22 באוקטובר 1941.
גלריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]-
עוגן ימי
-
טבע דומם
-
קומפוזיציה
-
קומפוזיציה
-
טבע דומם
-
שער מגזין
-
דיוקן קוביסטי
-
נגן סיטאר
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ מקורות שונים מציינים שנים שונות כשנות לידה שלו: 1878 או 1883
- ^ Embracing the Whole Story: a Conversation with Deborah Wye : Art in Print, artinprint.org