לעולם ישנה אדם לתלמידו דרך קצרה
מראה
תלמוד בבלי | תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ג', עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ג, עמוד ב' |
---|---|
משנה תורה | הלכות דעות, פרק ב' הלכה ד' |
לעולם ישנה אדם לתלמידו דרך קצרה הוא כלל חינוכי המדריך את המורה ללמד ולנסח את החומר בדרך קצרה ככל הניתן, כדי להקל על התלמיד בזכירת החומר, וכדי שלא יתבלבל[1].
מקור
[עריכת קוד מקור | עריכה]מקור הציטוט הוא בגמרות בחולין ובפסחים, ובשתיהן מובא הכלל בשם התנא רבי מאיר.
הרמב"ם הביא את הכלל בלשון הגמרא במשנה תורה[2], ובנוסף כתב: ”וילמד לתלמידים... בלא אריכות לשון”[3].
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- הערך "לעולם ישנה אדם לתלמידו דרך קצרה", באתר המכלול