מקלט חיות הבר של מפרץ ג'מייקה
מרכז המבקרים של האתר, 2022 | |
מידע כללי | |
---|---|
תאריך הקמה |
1972 |
נתונים ומידות | |
שטח | 37.5 קילומטר רבוע, 20 מייל רבוע |
מיקום | |
מדינה |
|
מיקום |
ניו יורק |
קואורדינטות | 40°36′57″N 73°49′48″W / 40.615833333333°N 73.83°W |
אתר רשמי | |
מקלט חיות הבר של מפרץ ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Bay Wildlife Refuge) הוא שמורת טבע בניו יורק המנוהל בידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. האתר מחולק בין הרבעים של ברוקלין ממערב וקווינס ממזרח.
תיאור
[עריכת קוד מקור | עריכה]האתר מורכב ממספר איים במפרץ ג'מייקה, הממוקמים גם בברוקלין ובקווינס. בקווינס האתר ממוקם ליד נמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ. קנדי, שנבנה על חלק משטחי הביצות במפרץ ג'מייקה. בשל העובדה שנמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ. קנדי הוא כעת שדה התעופה השישי העמוס ביותר בארצות הברית, זה עשוי להוות רעשים חמורים לסביבה החיה באתר.
האתר הוא "מקלט חיות הבר" היחיד במערכת הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. הוא נוצר ונוהל במקור על ידי ניו יורק כמקום מקלט לחיות בר. בדרך כלל, מקלטי חיות בר פדרליים מנוהלים על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית.
פאונה
[עריכת קוד מקור | עריכה]האתר מספק בית גידול למגוון רחב של פלורה ופאונה, יצורים ימיים ויבשתיים. המקום מהווה מיקום טוב לצפרות בעיר ניו יורק. שלכים, שהיו בעבר בסכנת הכחדה עקב חומר ההדברה די-די-טי, מקננים בקביעות באתר מאז 1991. אך כיום הם נלכדים, מוטבעים ונחקרים באתר כדי לעזור למדענים להבין טוב יותר את הרגליהם. גם יונקים קטנים כמו סנאיים אפורים ודביבונים נמצאים באתר.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]תכנון האתר החל כבר ב-1938 על ידי רוברט מוזס, שביקש לשנות את האזור סביב מפרץ ג'מייקה כדי למנוע בניית תעשיות נוספות סביבו. עד 1941, תכנן מוזס להמיר את מפרץ ג'מייקה למרכז בילוי בעל שטח של 18,000 אקר.[1] לאחר כ-12 שנים של תכנון, פרץ מוזס את הדרך לפארק בשנת 1950. למען פיתוח הפארק הועסקו כ-84,000 עובדים.
השלב הראשון של הפרויקט הושלם ב-1953, והרברט ג'ונסון מונה למפקח הראשון של האתר. האתר הפך במהירות למקלט לעופות מים וציפורים אחרות; 208 מיני ציפורים זוהו בחמש השנים הראשונות לקיומו של הפארק. האתר משך אליו מינים כמו גזרנים אמריקנים ואנפות השלג, מינים אשר לא נראו באזור ניו יורק במשך כמה עשורים. במהלך שנותיו הראשונות ניתן היה למצוא בפארק חיות בר אחרות כמו דובים שחורים אמריקנים, זאבי ערבות, איילים קנדים ואף זאבים. צפרים רבים החלו לבקר בפארק עד סוף שנות ה-50.
משנת 1972 מנוהל האתר על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
המאה ה-21
[עריכת קוד מקור | עריכה]כתוצאה משינויי האקלים, אזור מפרץ ג'מייקה מתמודד עם אירועים כמו עליית מפלס הים והצפות.
בשנת 2016 יצא סרט תיעודי אודות האתר, בכיכובה של סוזן סרנדון.[2] הסרט מתאר את ההיסטוריה של האתר ואת המאמצים לשמר את נופו הטבעי וחיות הבר החיות בו.
בשנת 2018 הוערך כי זוהו בפארק 365 מינים. מתוך 417 פארקים לאומיים בארצות הברית, האתר נמצא במקום השני מבחינת אוכלוסיית הציפורים שבו.
פרויקט שיקום בסך 400 מיליון דולר החל בשנת 2018 על מנת לטהר את האתר מפסולת ימית ולנקות נזקי סערה שנגרמו מהוריקן סנדי.
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ "Jamaica Bay Plan Pushed by Moses; He Says He Will Ask Planning Commission Within 2 Weeks to Rezone the Area". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1938-07-26. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-03-11.
- ^ Sigal, David (17 במרץ 2016), Saving Jamaica Bay (Documentary), Susan Sarandon, Grounded Truth Productions, נבדק ב-29 באפריל 2021
{{citation}}
: (עזרה)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של מקלט חיות הבר של מפרץ ג'מייקה (באנגלית)