קים קלייסטרס
קים קלייסטרס, 2011 | |
לידה |
8 ביוני 1983 (בת 41) בליצן, בלגיה |
---|---|
מדינה |
|
מקום מגורים | ברי, בלגיה |
בן או בת זוג |
Brian Lynch (13 ביולי 2007–?) |
גובה | 1.74 מטר |
יד חובטת | ימין (חבטת גב היד בשתי הידיים) |
פעילות כמקצוענית |
2009-2012, 1997-2007 – ספטמבר 2012 |
סה"כ פרסים שצברה |
24,545,194 דולר אמריקאי |
יחידים | |
מאזן קריירה |
523–132 |
דירוג שיא | 1 (11 באוגוסט 2003) |
זכיות בטורנירים | 44 (41 בסבב ה-WTA ו-3 בסבב ה-ITF) |
זוגות | |
מאזן קריירה |
131–56 |
דירוג שיא | 1 (4 באוגוסט 2003) |
זכיות בטורנירים | 14 (11 בסבב ה-WTA ו-3 בסבב ה-ITF) |
שיאי גראנד סלאם | |
זכיות 4 | |
אליפות אוסטרליה הפתוחה | זכייה (2011) |
אליפות צרפת הפתוחה | גמר (2001, 2003) |
וימבלדון | חצי גמר (2003, 2006) |
אליפות ארצות הברית הפתוחה | זכייה (2005, 2009, 2010) |
קים קלייסטרס (בהולנדית: ⓘ?, נולדה ב-8 ביוני 1983) היא טניסאית בלגית. דורגה במקום הראשון בעולם בסבב ה-WTA בשנים 2003[1], 2006 ו-2011.
קלייסטרס זכתה ב-4 תוארי גראנד סלאם, שלושה באליפות ארצות הברית הפתוחה (2005, 2009, ו-2010) ואחד באליפות אוסטרליה הפתוחה (2011).
קלייסטרס מחזיקה בשיא הזכיות בטורנירי גראנד סלאם כאימא, 3 במספר, וחולקת את השיא עם מרגרט קורט.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]חייה הפרטיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]קלייסטרס נולדה בבליצן, לימבורג, בחלק הפלמי של בלגיה. היא בת לליי קלייסטרס, כדורגלן לשעבר, ולאלס ונדקטסביק, אלופת בלגיה בהתעמלות לשעבר. ב-4 בינואר 2009, נפטר אביה של קלייסטרס מסרטן העור. קלייסטרס טוענת כי "קיבלה גמישות של מתעמלת מאמה ורגלי כדורגלן מאביה". אחותה הצעירה של קים, אלקה, סיימה את 2002 כאלופת הזוגות בסבב הנוער של ה-ITF, ופרשה מטניס ב-2004 בעקבות בעיות גב.
בדצמבר 2003 התארסה עם הטניסאי לייטון יואיט מאוסטרליה. בעקבות האירוסין, זכתה קלייסטרס לכינוי "Aussie Kim" (קים האוסטרלית) מהאוהדים האוסטרלים. השניים נפרדו ב-2004 ולא התחתנו.
קלייסטרס נישאה לכדורסלן העבר האמריקאי בריאן לינץ' ב-13 ביולי 2007 בעיר מגוריה ברי שבבלגיה. לינץ' שימש כמנהלה האישי. ב-27 בפברואר 2008 נולדה בתם הראשונה של קים ובריאן, ג'אדה אלי.
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]קלייסטרס החלה לשחק טניס באופן תחרותי בגיל 6. בגיל 11 זכתה באליפות בלגיה לנערות. בשנת 1996 החלה ללמוד בבית הספר לטניס בווילריק.
1998-2000
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 1998 זכתה קלייסטרס בטורניר הזוגות לנערות באליפות צרפת הפתוחה יחד עם ילנה דוקיץ', השתיים גברו בגמר על אלנה דמנטייבה ונדיה פטרובה. חודש לאחר מכן היא הגיעה לשלב הגמר בטורניר ווימבלדון לנערות ובסוף אותה שנה דורגה במקום 11 בעולם לנערות.
בשנת 1999 החלה קלייסטרס לשחק בסבב העולמי לנשים (WTA) ואף זכתה בתואר הראשון שלה, בלוקסמבורג. היא סיימה במקום ה-50 בעולם בתום השנה. בשנת 2000 היא זכתה בעוד שני טורנירים וסיימה במקום ה-20 בעולם.
2001
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2001 פרצה קלייסטרס לצמרת הטניס הנשי, היא העפילה לגמר הגראנד סלאם הראשון שלה באליפות צרפת הפתוחה (בו הפסידה לג'ניפר קפריאטי בתוצאה 12-10 במערכה השלישית), זכתה בשלושה תוארי בסבב (סטנפורד, לייפציג ולוקסמבורג) וסיימה את השנה במקום החמישי בעולם.
2002
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2002 קלייסטרס שדרגה את עצמה, זכתה ב-4 תוארי WTA, העפילה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה וניצחה את אליפות סבב ה-WTA תוך כדי שהיא מנצחת את המדורגת ראשונה בעולם, סרינה ויליאמס, שהייתה באותה שנה כמעט בלתי מנוצחת.
2003
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנת 2003 הייתה אחת העונות הטובות בקריירה של קים קלייסטרס. היא סיימה את השנה במאזן של 90 ניצחונות לעומת 12 הפסדים בלבד במשחקי היחידות. זו הייתה השנה הראשונה שבה טניסאית ניצחה ב-90 משחקי יחידות מאז 1982 (מרטינה נברטילובה), והראשונה מאז 1974 שבה שחקנית שיחקה ביותר מ-100 משחקי יחידות (כריס אוורט). היא זכתה ב-9 טורנירים, ביניהם סידני, אינדיאן וולס, רומא, סטנפורד, לוס אנג'לס ושטוטגרט. היא זכתה באליפות ה-WTA בפעם השנייה. בטורנירי הגראנד סלאם היא העפילה לחצאי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה וטורניר ווימבלדון (בשניהם הפסידה לאחיות סרינה ויליאמס וונוס ויליאמס) ולגמרים באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (בשניהם הפסידה לבת ארצה, ז'וסטין הנין). באותה שנה גם זכתה בטורניר הזוגות בווימבלדון ובשבעה טורנירים נוספים לזוגות, יחד עם שותפתה אי סוגיאמה מיפן. בחודש אוגוסט של שנה זו דורגה לראשונה במקום הראשון בעולם.
2004
[עריכת קוד מקור | עריכה]בפתיחת שנת 2004 הגיעה קלייסטרס לגמר אליפות אוסטרליה, בו הפסידה לז'וסטין הנין. כחודש לאחר מכן נפצעה קלייסטרס בכף ידה ונאלצה לפרוש מפעילות בשנה זו. קלייסטרס לא יכלה להגן על הנקודות אותן צברה והתדרדרה בדירוג אל מחוץ למקום ה-100.
2005
[עריכת קוד מקור | עריכה]במרץ 2005 חזרה קלייסטרס לסבב הנשים וזכתה בטורנירים החשובים באינדיאן וולס ובמיאמי, כשהיא מנצחת בדרך לתארים את לינדזי דבנפורט, ילנה דמנטייבה, אמלי מאורסמו ומריה שראפובה. בהמשך השנה היא זכתה ב-9 טורנירים נוספים, ביניהם תואר הגראנד סלאם הראשון שלה, באליפות ארצות הברית הפתוחה, בו ניצחה את ונוס ויליאמס, מריה שראפובה ומרי פירס. בשנת 2005 היא הצהירה כי בשנת 2007 היא תפרוש מטניס מקצועני, משום שלדעתה עד 2007 היא תמצה את עצמה מבחינת יכולותיה ורצונותיה.
2006
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנת 2006 נפתחה עבור קים קלייסטרס בהצלחה כשהעפילה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה והפסידה בו לאמלי מאורסמו, האלופה שבדרך. בעקבות הטורניר שבה קים קלייסטרס למקום הראשון בעולם.
2007 - הפרישה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-6 במאי 2007, כמה חודשים לפני המתוכנן (התכנון המקורי היה כי היא תפרוש אחרי טורניר ווימבלדון), קים קלייסטרס, עדיין לא בת 24, פרשה מטניס מקצועני אחרי 8 שנים בסבב, כאשר היא מדורגת במקום ה-4 בעולם. בהודעת הפרישה שנכתבה באתר הרשמי שלה, הבלגית הצהירה כי: "עכשיו הגיע הזמן לשינוי בחיים, זמן להינשא (עם הכדורסלן בריאן לינץ'), ואולי לילדים. עכשיו יהיה לי זמן למשפחתי וחבריי, בלי להיות בנסיעות ואימונים, ובלי לקרוא כל מיני רכילויות ושקרים בתקשורת. יש לי זכרונות גדולים מהקריירה שלי, הניצחונות המרגשים והרבים, הזכייה בגראנד סלאמס, התמיכה של האוהדים הבלגים והזרים. תודה מיוחדת נשלחת לכם".
2009 - החזרה לפעילות
[עריכת קוד מקור | עריכה]במרץ 2009 הודיעה קלייסטרס על חזרתה לסבב ה-WTA[2]. היא נימקה החלטה זו בטענה שחזר לה ה"רעב" למשחק. עוד סיפרה שהיא הגישה בקשות לקבלת כרטיסים חופשיים לטורנירים בסינסינטי, בטורונטו ולאליפות ארצות הברית הפתוחה. היא זכתה באליפות ארצות הברית כשניצחה בשלב הגמר את קרוליין ווזניאקי מדנמרק 5-7, 3-6 ורשמה תואר גראנד סלאם שני בקריירה, תוך שהיא מנצחת בדרך את מריון ברטולי, ונוס ויליאמס, לי נה וסרינה ויליאמס.
2010
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנה זו זכתה קלייסטרס בחמישה טורנירים קלייסטרס רשמה את תוארה הראשון באותה שנה בחודש ינואר בטורניר בריסביין, בו ניצחה בשלב הגמר את ז'וסטין הנין בת ארצה בשלוש מערכות.
הזכייה השנייה התרחשה בטורניר החובה מיאמי, פלורידה בחודש אפריל. בדרכה לגמר גברה קלייסטרס על יריבות כדוגמת ויקטוריה אזרנקה הבלארוסית שכיהנה כאלופת הטורניר ב-2009 בשלב שמינית הגמר, על סמנתה סטוסור האוסטרלית בשלב רבע הגמר, על ז'וסטין הנין בפעם השנייה באותה העונה בשלב חצי הגמר, ובשלב הגמר עצמו גברה על ונוס ויליאמס האמריקאית בשתי מערכות חלקות ( 2-6 1-6)
הזכייה השלישית התרחשה בטורניר סינסינטי, אוהיו. בשלב חצי הגמר התמודדה מול אנה איבנוביץ' הסרבית, התמודדות זאת הוכרעה לטובת קלייסטרס לאחר משחקונים ספורים משום שאיבנוביץ' נאלצה לפרוש. בשלב הגמר גברה על הרוסיה מריה שראפובה בשלוש מערכות, כאשר במהלך ההתמודדות הרוסיה עמדה בפני מס' נקודות אליפות, מעט לפני שהחל גשם והמשחק הופסק. לאחר ההפסקה הצילה קלייסטרס את נקודות האליפות בהן החזיקה שראפובה, זכתה בשתי המערכות הבאות ובטורניר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2010 זכתה קלייסטרס בתואר בפעם השנייה ברציפות לאחר ניצחון בגמר על ורה זבונרבה מרוסיה 2-6, 1-6.
ב-31 באוקטובר 2010 זכתה באליפות סבב ה-WTA כשגברה בגמר על קרוליין וזניאקי, ובכך זכתה בפעם השלישית באליפות הסבב.
בסוף השנה קלייסטרס זכתה בפרס "שחקנית השנה של ה-WTA" בפעם השנייה בקריירה.
2011
[עריכת קוד מקור | עריכה]קלייסטרס פתחה את העונה בטורניר סידני באוסטרליה. במשחק הגמר היא הפסידה לנה לי מסין (11 בעולם) בתוצאה 7-6 (3), 6-3, למרות יתרון 0-5 במערכה הראשונה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה גברה קלייסטרס בשלב חצי הגמר על ורה זבונרבה 6–3, 6–3 (2 בעולם), ובכך הבטיחה את העפלתה למקום השני בעולם, אז הדירוג הגבוה ביותר מאז חזרתה לסבב. בשלב הגמר היא ניצחה את נה לי ב-3 מערכות 6-3, 3-6, 3-6 וזכתה בתואר ראשון לסבב בשנה זאת, בגראנד סלאם. היה זה תואר הגראנד סלאם הרביעי של קלייסטרס והראשון שלה מחוץ לארצות הברית. בזכייה בתואר הבהירה שהיא ראויה לכינוי שהדביקו לה האוהדים האוסטרלים; "Aussie Kim" (קים האוסטרלית).
בטורניר פריס באולם שנערך בפברואר ניצחה קלייסטרס את ילנה דוקיץ' ברבע הגמר, 3-6, 0-6. ב-11 בפברואר, בעקבות ניצחון זה, היא הבטיחה את העפלתה בחזרה למקום הראשון בדירוג העולמי, למשך שבוע, תוך שהיא עוקפת בדירוג את קרוליין ווזניאקי. בשלב הגמר היא הפסידה לפטרה קביטובה (מדורגת שלישית בטורניר) 4–6, 3–6.
בטורניר אינדיאן וולס בקליפורניה שנערך במרץ הפסידה קלייסטרס בשלב שמינית הגמר למריון ברטולי לאחר פרישה בגלל פציעה בכתף כשהתוצאה הייתה 3-6, 3-1.
למרות הפציעה בכתף, החליטה קלייסטרס לנסות להגן על התואר במיאמי. בשלב שמינית הגמר היא חזרה מפיגור 5-1 40-0 במערכה המכרעת מול אנה איבנוביץ' בדרך לניצחון 6-7(4), 6-3, 6-7(5). היא נוצחה בשלב רבע הגמר בידי ויקטוריה אזרנקה 6-3, 6-3.
ב-10 באפריל דווח באתר הרשמי של קלייסטרס כי היא נפצעה ברגלה במהלך ריקוד בחתונה של בן דודה, כאשר היא רקדה יחפה ונעל עקב דרכה על כף רגלה. בשל כך, היא החמיצה את עונת החימר והגיעה ללא הכנה לאליפות צרפת הפתוחה. היא הפסידה כבר בסיבוב השני לארנצ'ה רוס מהולנד (114 בעולם) בתוצאה 3-6, 7-5, 6-1.
בטורניר ההכנה לווימבלדון בדן בוס הפסידה קלייסטרס בסיבוב השני לרומינה אופראנדי מאיטליה בתוצאה 7-6(5), 6-3. היא נפגעה ברגלה במהלך משחק זה. בעקבות פציעה זו, קלייסטרס הודיעה על פרישתה מטורניר ווימבלדון.
ב-19 באוגוסט קלייסטרס הודיעה באופן רשמי על פרישה מטורניר אליפות ארצות הברית הפתוחה, בו זכתה בשנתיים האחרונות. היא גם הודיעה על פרישה מטורניר טוקיו ומטורניר בייג'ינג.
היכל התהילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2017 התקבלה קלייסטרס להיכל התהילה של הטניס העולמי.
חזרה מפרישה בפעם השנייה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-12 בספטמבר 2019 הודיעה קלייסטרס באמצעות הרשתות החברתיות כי היא מתכוונת לשוב ולשחק בסבב המקצועני[3].
ב-17 בפברואר 2020 שיקחה את משחקה הראשון בסבב המקצועני לאחר למעלה מ-7 שנים שלא התחרתה, במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר דובאי. היא התמודדה נגד גרבינייה מוגורוסה, שהגיעה מספר שבועות קודם לכן לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. על אף שהפסידה במשחק בתוצאה 6-2 7-6, קלייסטרס גרפה מחמאות מרחבי עולם הטניס.
סגנון המשחק
[עריכת קוד מקור | עריכה]עד פרישתה הראשונה ב-2007, קלייסטרס נחשבה לשחקנית הגנתית יחסית. כששבה מהפרישה, קלייסטרס ניחנה במשחק התקפי ושוטף, תוך כדי שהיא חובטת בכדור בעצמה רבה. הצד החזק במשחק שלה הוא חבטת כף יד העמוקה שלה, בעזרתה היא אוהבת להוציא את יריבותיה מהמגרש ולהשאיר את המגרש פתוח. "כשחזרה מפרישה, דיברנו על הדברים שהיא רוצה לפתח ולשפר", סיפר מאמנה, וים פיסט, "ביקשנו ממנה להיות יותר אגרסיבית. היא עדיין הגנתית לפעמים, אבל לרוב היא מאוד אגרסיבית. זה ההבדל הגדול".
סטטיסטיקת קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]טבלת ההישגים - יחידות
[עריכת קוד מקור | עריכה]טורניר | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | ז.ט קריירה | נ-ה קריירה |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
טורנירי גראנד סלאם | ||||||||||||||||||
אליפות אוסטרליה הפתוחה | נעדרה | סיבוב 1 | סיבוב 4 | חצי גמר | חצי גמר | גמר | נעדרה | חצי גמר | חצי גמר | נעדרה | סיבוב 3 | זכייה | חצי גמר | 10 / 1 | 43–9 | |||
אליפות צרפת הפתוחה | נעדרה | סיבוב 1 | גמר | סיבוב 3 | גמר | נעדרה | סיבוב 4 | חצי גמר | נעדרה | סיבוב 2 | נעדרה | 7 / 0 | 23–7 | |||||
ווימבלדון | נעדרה | סיבוב 4 | סיבוב 2 | רבע גמר | סיבוב 2 | חצי גמר | נעדרה | סיבוב 4 | חצי גמר | נעדרה | רבע גמר | נעדרה | סיבוב 4 | 9 / 0 | 29–9 | |||
אליפות ארצות הברית הפתוחה | נעדרה | סיבוב 3 | סיבוב 2 | רבע גמר | סיבוב 4 | גמר | נעדרה | זכייה | נעדרה | זכייה | זכייה | נעדרה | סיבוב 2 | 9 / 3 | 38–6 | |||
מאזן ניצחונות - הפסדים (נ-ה) | 0–0 | 0–0 | 8–2 | 2–4 | 17–4 | 11–4 | 22–4 | 6–1 | 13–2 | 14–3 | 5–1 | 0–0 | 7–0 | 13–2 | 8–1 | 9–3 | 35 / 4 | 133–31 |
טורניר סוף השנה | ||||||||||||||||||
אליפות סבב ה-WTA | לא העפילה | רבע גמר | חצי גמר | זכייה | זכייה | לא העפילה | סיבוב רובין | חצי גמר | לא העפילה | זכייה | לא העפילה | 7 / 3 | 19–7 | |||||
טורנירים בדרג פריימר מנדטורי | ||||||||||||||||||
אינדיאן וולס | נעדרה | סיבוב 4 | גמר | סיבוב 2 | זכייה | סיבוב 3 4 | זכייה | נעדרה | סיבוב 3 | סיבוב 4 | נעדרה | 8 / 2 | 24–5 | |||||
מיאמי | נעדרה | סיבוב 4 | סיבוב 4 | רבע גמר | חצי גמר | נעדרה | זכייה | סיבוב 2 | סיבוב 4 | נעדרה | זכייה | רבע גמר | סיבוב 3 | 10 / 2 | 31–8 | |||
מדריד | לא התקיים | נעדרה | 0 / 0 | 0–0 | ||||||||||||||
בייג'ינג | לא התקיים | לא טורניר מדרג 1 באותה שנה | נעדרה | 0 / 0 | 0–0 | |||||||||||||
טורנירים בדרג פריימר 5 | ||||||||||||||||||
דובאי | לא טורניר מדרג 1 באותה שנה | נעדרה | לא מדרג 1 | 0 / 0 | 0–0 | |||||||||||||
רומא | נעדרה | סיבוב 2 | חצי גמר | זכייה | נעדרה | סיבוב 3 | נעדרה | 4 / 1 | 9–3 | |||||||||
סינסינטי | לא התקיים | לא טורניר מדרג 1 באותה שנה | רבע גמר | זכייה | נעדרה | 2 / 1 | 8–1 | |||||||||||
מונטריאול / טורונטו | נעדרה | סיבוב 3 | סיבוב 3 | נעדרה | זכייה | סיבוב 2 | נעדרה | סיבוב 3 | רבע גמר | סיבוב 2 | נעדרה | 6 / 1 | 10–5 | |||||
טוקיו | נעדרה | 0 / 0 | 0–0 | |||||||||||||||
טורנירים בדרג 1 לשעבר (טורנירים אלה אינם טורנירי פריימר מנדטוריים או פריימר 5 כיום) | ||||||||||||||||||
ברלין | נעדרה | סיבוב 1 | סיבוב 2 | גמר | סיבוב 3 4 | סיבוב 3 | נעדרה | לא התקיים | 5 / 0 | 7–4 | ||||||||
סן דייגו | לא טורניר מדרג 1 באותה שנה | נעדרה | רבע גמר | גמר | נעדרה | לא התקיים | 2 / 0 | 6–2 | ||||||||||
ציריך | נעדרה | רבע גמר | חצי גמר | נעדרה | לט"ד1 | לא התקיים | 2 / 0 | 4–2 | ||||||||||
מספר הטורנירים | 1 | 4 | 11 | 17 | 22 | 21 | 21 | 6 | 17 | 14 | 5 | 0 | 4 | 11 | 8 | 6 | 159 | |
תארים-גמרים | 0–0 | 0–2 | 1–4 | 2–3 | 3–6 | 4–6 | 9–15 | 2–3 | 9–9 | 3–5 | 1–2 | 0–0 | 1–1 | 5–5 | 1–3 | 0–0 | 41–64 | |
משטח קשה ניצחונות-הפסדים |
0–0 | 5–1 | 11–2 | 16–8 | 32–11 | 31–10 | 57–7 | 9–2 | 49–4 | 23–6 | 14–3 | 0–0 | 13–3 | 32–4 | 21–5 | 10–3 | / 31 | 323–69 |
משטח חימר ניצחונות-הפסדים |
2–1 | 11–1 | 14–5 | 1–2 | 12–5 | 10–3 | 19–2 | 3–0 | 8–3 | 11–3 | 0–1 | 0–0 | 0–0 | 2–1 | 1–1 | 0–0 | / 3 | 94–28 |
משטח דשא ניצחונות-הפסדים |
0–0 | 0–0 | 6–1 | 2–2 | 7–2 | 2–2 | 9–1 | 0–0 | 8–1 | 6–2 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 6–2 | 1-1 | 9–2 | / 2 | 56–16 |
משטח שטיח ניצחונות-הפסדים |
0–0 | 0–0 | 8–2 | 11–5 | 4–0 | 8–2 | 5–2 | 8–0 | 2–1 | 3–1 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | / 5 | 49–13 |
כללי ניצחונות-הפסדים |
2–1 | 16–2 | 39–10 5 | 30–17 | 55–18 6 | 51–17 | 90–12 | 20–2 | 67–9 | 43–12 | 14–4 | 0–0 | 13–3 | 40–7 | 23–6 | 19–5 | / 41 | 522–126 7 |
אחוז ניצחונות (%) | 67% | 89% | 80% | 64% | 75% | 88% | 91% | 88% | 78% | 78% | 78% | – | 81% | 85% | 77% | 79% | 80.56% | |
דירוג בסוף השנה | – | 409 | 47 | 18 | 5 | 4 | 2 | 22 | 2 | 5 | – | 18 | 3 | 13 | – |
- ז.ט = זכיות טורנירים. היחס בין הטורנירים בהן זכתה לבין הטורנירים בהן השתתפה.
- 1 ניצחה 3 משחקי מוקדמות כדי להיכנס להגרלה הראשית.
- 2 הפסידה שני משחקים בסיבוב רובין.
- 3 הפסידה במשחק אחד בסיבוב רובין בנוסף לחצי הגמר.
- 4 פרשה טרם משחקה בסיבוב השלישי אשר נחשב כווקאובר, ולכן לא נכלל כהפסד במאזן הרשמי שלה.
- 5 הפסידה גם סיבוב מוקדמות וגם את משחק רבע הגמר בטורניר אנטוורפן 1999.
- 6 פרשה טרם משחק חצי הגמר בטורניר ניו הייבן ב-2001 אשר נחשב כווקאובר, ולכן לא נכלל כהפסד במאזן הרשמי שלה.
- 7 תוצאת הניצחונות-הפסדים כוללת את כל המשחקים שרשומים באתר הרשמי של ה-WTA, כולל משחקים במסגרת טורנירי צ'אלנג'ר, וגביע הפדרציה.
גמרי טורנירים
[עריכת קוד מקור | עריכה]גראנד סלאם
[עריכת קוד מקור | עריכה]יחידות: 8 גמרים (4 תארים)
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | יריבה בגמר | תוצאה בגמר |
סגנית | 2001 | אליפות צרפת הפתוחה | חימר | 1–6, 6–4, 12–10 | |
סגנית | 2003 | אליפות צרפת הפתוחה (2) | חימר | 6–0, 6–4 | |
סגנית | 2003 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | משטח קשה | 7–5, 6–1 | |
סגנית | 2004 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | משטח קשה | 6–3, 4–6, 6–3 | |
זכייה | 2005 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | משטח קשה | 6–3, 6–1 | |
זכייה | 2009 | אליפות ארצות הברית הפתוחה (2) | משטח קשה | 7–5, 6–3 | |
זכייה | 2010 | אליפות ארצות הברית הפתוחה (3) | משטח קשה | 6–2, 6–1 | |
זכייה | 2011 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | משטח קשה | 3–6, 6–3, 6–3 |
זוגות: 3 גמרים (שני תארים)
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה בגמר |
סגנית | 2001 | ווימבלדון | דשא | 6–4, 6–3 | ||
זכייה | 2003 | אליפות צרפת הפתוחה | חימר | 6–7, 6–2, 9–7 | ||
זכייה | 2003 | ווימבלדון | דשא | 6–4, 6–4 |
זוגות מעורבים: גמר אחד
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | שותף | יריבים בגמר | תוצאה בגמר |
סגנית | 2000 | ווימבלדון | דשא | 6–4, 7–6(3) |
אליפות סבב ה-WTA
[עריכת קוד מקור | עריכה]יחידות: 3 גמרים (3 תארים)
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | יריבה בגמר | תוצאה בגמר |
זכייה | 2002 | לוס אנג'לס | משטח קשה (i) | 7–5, 6–3 | |
זכייה | 2003 | לוס אנג'לס | משטח קשה (i) | 6–2, 6–0 | |
זכייה | 2010 | דוחא | משטח קשה | 6–3, 5–7, 6–3 |
זוגות: גמר אחד
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה בגמר |
סגנית | 2003 | לוס אנג'לס | משטח קשה | 6–4, 3–6, 6–3 |
דרג 1/ הקטגוריה העליונה - פריימר 5/ הקטגוריה העליונה - טורנירים מנדטוריים
[עריכת קוד מקור | עריכה]יחידות: 10 גמרים (7 תארים)
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | יריבה בגמר | תוצאה בגמר |
סגנית | 2001 | אינדיאן וולס | משטח קשה | 4–6, 6–4, 6–2 | |
זכייה | 2003 | אינדיאן וולס | משטח קשה | 6–4, 7–5 | |
סגנית | 2003 | ברלין | חימר | 6–4, 4–6, 7–5 | |
זכייה | 2003 | רומא | חימר | 3–6, 7–6(3), 6–0 | |
זכייה | 2005 | אינדיאן וולס (2) | משטח קשה | 6–4, 4–6, 6–2 | |
זכייה | 2005 | מיאמי | משטח קשה | 6–3, 7–5 | |
זכייה | 2005 | קנדה (טורונטו) | משטח קשה | 7–5, 6–1 | |
סגנית | 2006 | סן דייגו | משטח קשה | 7–5, 7–5 | |
זכייה | 2010 | מיאמי (2) | משטח קשה | 6–2, 6–1 | |
זכייה | 2010 | סינסינטי | משטח קשה | 2–6, 7–6(4), 6–2 |
זוגות: 3 גמרים (תואר אחד)
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישג | שנה | אליפות | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה בגמר |
סגניות | 2003 | אינדיאן וולס | משטח קשה | 3–6, 6–4, 6–1 | ||
סגניות | 2003 | ברלין | חימר | 6–3, 4–6, 6–4 | ||
זכייה | 2003 | ציריך | שטיח | 7–6, 6–2 |
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של קים קלייסטרס (באנגלית)
קים קלייסטרס, ברשת החברתית פייסבוק
קים קלייסטרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- קים קלייסטרס, באתר olympedia.org
- קים קלייסטרס, באתר ה-WTA
- קים קלייסטרס, באתר ה-ITF
- קים קלייסטרס, באתר גביע הפדרציה
- קים קלייסטרס, באתר היכל התהילה של הטניס
- האתר הרשמי של קים קלייסטרס (באנגלית), (בצרפתית) ו(בהולנדית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Kim Clijsters | Ranking History | Weekly & Yearly Rankings – WTA Official, Women's Tennis Association (באנגלית)
- ^ קים קלייסטרס חוזרת לשחק טניס, באתר nrg, 26 במרץ 2009
- ^ Kim Clijsters, Hi guys, I’m excited to finally be able to share this news with you… #wta #2020pic.twitter.com/tm7jYMEwrH, @clijsterskim, 2019-09-12 (באנגלית)