בשנת 1877 החל לימודי רפואה באוניברסיטת היידלברג, שם בילה את סמסטר החורף של 78–1877 ו-79–1878 ואת סמסטר הקיץ של 1879. בסמסטר החורף של 1879/80 המשיך את לימודיו בפרייבורג ובשנים 1881–1882 למד בלייפציג. ב-2 באוגוסט 1883 סיים בהצטיינות את הדוקטורט ברפואה באוניברסיטת היידלברג. ובין השנים 1883 ל-1886 שימש כעוזר רופא במרפאת הנשים של בית החוליםשאריטה בברלין[2].
בשנת 1887, נסע יחד עם אחיו רודלוף לאזור אפריקההמשוונית, בתור קצין רפואה בצבא הודו המלכותי ההולנדי (אנ'). הוא הועסק בין השאר בתור רופא נשים בג'אווה וערך מחקר במכון הפתולוגי-אנטומי בג'קרטה. בשנת 1892 סיים את עבודתו כקצין צבאי ופרסם את תוצאות המחקר שלו.
עד שנת 1898 ערך מסעות מחקר באמריקה, סין ויפן. וב-1902 הוא הפך לחבר באגודת ברלין לאנתרופולוגיה, אתנולוגיה ופרהיסטוריה (אנ'). בספרו "Mitteilungen zur Geschichte der Medizin und der Naturwissenschaften" הוא מציין כי סייר בכל העולם מלבד דרום אמריקה, דרום אפריקה ואוסטרליה[3]. בשנת 1908 חזר שטרץ לאירופה והתיישב בהאג שבהולנד, שם ניהל מרפאה נרחבת של מיילדות וגינקולוגיה בדנדלסטראט. מפני שגר יותר מעשר שנות רצופות מחוץ לגרמניה, הוא איבד את אזרחותו הגרמנית, אך מאוחר יותר הוא רכש אותם שוב[4].
פעילותו הרפואית של שטרץ במלחמת העולם הראשונה איננה ידועה ברובה כמו גם הענקת תואר הפרופסורה בצו אימפריאלי מ-1914. עם זאת, הוא עצמו הזכיר "רוסים פצועים" שהגיעו לטיפולו וכי עבודתו "לקחה אותו למקומות המגוונים ביותר באירופה". אחיו רודולף כתב באוטוביוגרפיה שלו שבמשך שנים היה אחראי על בית חולים צבאי בצרפת, קורלנד ומקדוניה ושוב פעם בצרפת[4]. במתקפת האביב של 1918 פעל כמפעיל בצבא הגרמני והיה הראשון שדיווח על ההשפעה ההרסנית של קליעי הדום-דום שהיו בשימוש הצבא הבריטי.
תמונה מספרו "יופיו של הגוף הנשי" אשר מתאר קריטריונים להערכת הגוף הנשי, 1898
מחקריו של שטרנץ זכו לשבחים ולפרסום רב. ספרו מ-1908 "יופי הגוף הנשי" ("Die Schönheit des weiblichen Körpers") יצא לאור ב-22 מהדורות עד שנת 1913, ו-45 בשנת 1941.
אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר היא חקר הפרופורציות של גופם של ילדים ובני נוער, ושטרץ המשיך לצטט אותה שנים רבות לאחר מכן. בעקבות הספר תיאר אותו הרופא הנס גרים (גר') בספרו:
פרסומיו הרבים בחקר היופי הנשי מלווים בצילומי עירום רבים, של נשים, לרוב צעירות, ממוצאים וגזעים שונים. התמונות צולמו על ידו או נמסרו לו מקולגות עבודה[5].
איור של אישה הלובשת מחוך מתוך ספרו "בגדי נשים והתפתחותם הטבעית", 1900
הנשים על ג'אווה - מחקר גינקולוגי[ב] (1897) - ספר המסכם את חוויותיו של שטרץ במהלך חמש שנותיו כרופא נשים בג'אווה. בהתבסס על מקרים שטופלו על ידו תיאר מחלות גינקולוגיות בחולים אירופאים ומקומיים.
יופיו של הגוף הנשי (1898) - הספר שהוקדש ל"אמהות, רופאים ואמנים" זכה לפרסום נרחב בעיתונות ועד 1941 יצאו 45 מהדורות שלו. לאחר סקירה כללית של מושג היופי, באמנות, בספרות ובקאנון, מפרץ שטרץ מספר השפעות על היופי, כגון התפתחות, גיל, מחלות ולבוש. בהמשך הספר הוא מתאר קריטריונים להערכת הגוף הנשי באופן כללי. הוא מסיים את ספרו במספר "עקרונות לשימור וקידום היופי הנשי". שטרנץ עצמו הסביר את כתיבת הספר: ”ניסיתי למצוא דרך חדשה לשפוט את היופי האנושי, לשים את זה של הרופא לצד נקודת המבט של האמן והאנטומיסט, לעשות את התצפיות שלי כמה שיותר על הגוף החי במקום תמונות וגופות, ואלה על ולעצמו כעיקר, ולא רק כאובייקט לייצוג אמנותי”. הספר מלווה בתצלומים רבים שהתווספו עם הוצאת המהדורות.
בגדי נשים והתפתחותם הטבעית (1900) - בספר זה סוקר שטרץ את בגדי הנשים בתרבויות השונות. הוא סוקר השפעות תרבותיות, עירום, תכשיטים, בגדי נשים "פרמטיביים" וגם אירופאים. הוא מסיים את ספרו בפרק על השפעת הלבוש על הגוף - בעיקר לבוש מחוכים - ובהצעות לשיפור לבוש הנשים באותה תקופה.
שרטוט של בגד נשי, מתוך "בגדי נשים והתפתחותם הטבעית"היופי הגזעי של נשים (1901) - לאחר שלא הצליח לסכם את הנושא במלואו בפרק ב"יופיו של הגוף הנשי", מהווה ספר זה סקירה של מבני הגוף הנשי בגזעים השונים. בהקדמתו למהדורה ה-21 ואחרונה (1940), הבהיר האנתרפולוג הנס ויינרט (גר') כי נדרשים כמה שינויים ביצירה, שכן הבנת הגזעים השתנתה באופן מהותי באותה התקופה, בעיקר בעקבות תורת הגזע הנאצית.
מבנה הגוף באמנות ובתרבות היפנית (1902) - בספר זה סקר שטרנץ את מבנה הגוף של העם היפני וכן את מושג העירום והיופי בתרבות ובאמנות היפנית. רבים מהצילומים המלווים את הספר הם תצלומים מקוריים שלו.
עמוד מתוך הספר "גוף הילד והטיפול בו", 1903גוף הילד והטיפול בו (1903) - בהקדמה לספר מקדיש את הספר "להורים, מחנכים, רופאים ואמנים", וכותב "בדיוק כמו אצל נשים... לא נעשה עם ילדים כל ניסיון להאיר את חסרונותיהם ויתרונותיהם מנקודת מבט מדעית אובייקטיבית". הספר עוסק בצמיחה ובהתפתחות הילד.
מה הם יהודים? מחקר אתנוגרפי-אנתרופולוגי (1903) - סקירה על "הגזע" היהודי.
טיפוח הגוף של נשים: דיאטה פיזיולוגית ואסתטית למין הנשי (1907) - סקירה של הדיאטה שפיתח.
גיל ומגדר (1926) - חלקו הראשון של הספר, "העידנים", סוקר את השינויים בגודל הגוף, הפרופורציות והאיברים במהלך חיי האדם. בחלקו השני, "המינים", עוסק במאפייניהם של שני המינים וכן בהבדלים האיכותיים והכמותיים בחילוף החומרים ובתהליכים אחרים.
שטרץ סבר כי הגדרת היופי היא אובייקטיבית והוכתבה על ידי חוקי הטבע. הוא האמין כי יופי הוא בעצם סימן לבריאותו הפיזית של הגוף והאמין כי ניתן למצוא הגדרות אובייקטיביות שיגדירו את מושג היופי, זאת במטרה למצוא את אידיאל היופי.
שטרץ ראה ביופי הנשי ביטוי של ייעודה האימהי. בדומה לרופאים אחרים, כמו אלברט מול (אנ'), הוא סבר כי נשים היוצאות לעבוד יקבלו בסופו של דבר מראה גברי יותר. בתור טיפול לכך, הציע את "דיאטת קלוביוטיקה" שפיתח.
להגדרתו, חייו של אדם מחולקים ל-"Einzelleben" (חיי רווקות) ו-"Gattungsleben" (חיי זוגיות). עבור נשים, בשל תפקידן כאימאות, חיי הזוגיות מהווים את רוב חייהן, ודבר זה משתקף במבנה האנטומי של גופן, ולהפך אצל הגברים.
בספרו משנת 1903, בשם "מה הם יהודים?" ("Was sind Juden?"), כותב שטרץ כי אנטישמים מודרניים מאפיינים את היהודים בדרך כלל בפגמים פיזיים. הוא חלק על כך, וכתב כי היהודים מהווים את הבסיס לציוויליזציה המערבית והוכיח כי הם חולקים מוצא קווקזי וארי, מכיוון שאם התרבותם במשך מאות שנים הייתה בתוך הקהילה גרידא, היה דבר זה גורם לפגמים בנראות, פיתוח שיגדון, סוכרת ושיגרון בקרב יהודי אירופה. הוא המשיך וכתב כי בעתיד, היהודים יוכלו לתרום לעתיד התרבות והחברה האירופית.