שרשיר מצוי
מצב שימור | |
---|---|
| |
מיון מדעי | |
ממלכה: | בעלי חיים |
מערכה: | מיתרניים |
על־מחלקה: | בעלי ארבע רגליים |
מחלקה: | עופות |
סדרה: | אווזאים |
תת־סדרה: | תרופודה |
משפחה: | ברווזיים |
תת־משפחה: | ברווזים מצויים |
סוג: | ברווז |
מין: | שרשיר מצוי |
שם מדעי | |
ליניאוס, 1758 | |
תחום תפוצה | |
שרשיר מצוי[2] המכונה גם שרשיר (שם מדעי: Anas crecca) הוא מין ממשפחת הברווזיים.
השרשיר מגיע לאורך 20–30 ס"מ, למוטת כנפיים של 53–59 ס"מ. משקל הזכרים מגיע ל־340 גרם בעוד הנקבות מגיעות למשקל 320 גרם. גופם של שני הזוויגים אפור אם כי נוצות הזכר אפורות כסופות והצידיים מפוספסים בקווים שחורים עדינים על רקע לבן. הגב שחור ואחורי הגוף בהירים. החזה צהוב־קרם והראש ערמוני כשלאורכו עובר פס־עין ירוק המוקף בפס לבן דק מלמטה. המקור שחור ושטוח עם קצה בשיפוע המזדקר מעלה. הנקבה דומה במראהּ מעט לנקבת ברכייה אך בעלת גבת עין בולטת בחום והיא מעט יותר פלומתית.
השרשיר הוא עוף הנודד בסתיו דרומה, וחורף במערב אירופה, אגן הים התיכון, במזרח התיכון ובאפריקה עד קו המשווה. בישראל הוא חולף וחורף מצוי. נצפה בחודשים ספטמבר עד מרץ. להקת שרשירים נעה בדרך כלל במבנה של ראש חץ.
השרשיר ניזון מצמחי מים, דגניים, לרוות חרקים, חלזונות וסרטנים קטנים אותם הוא מסנן משפת המים או שהוא אוכל זרעים שונים על הקרקע. השרשיר ניזון בדרך כלל במשך היום אך בחורף הוא נאלץ לאכול גם בשעות בין הערביים ואף בלילה.
ברווז זה מצוי מאוד ואינו נתון בסכנה אם כי כמה אוכלוסיות נפגעות מזיהומי ביצות ופגיעה בסביבות מחיה.
תת-מינים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Anas crecca crecca
- Anas crecca nimia
המין שרשיר קרוליינה (Anas carolinensis) מאמריקה הצפונית דומה מאוד לשרשיר המצוי ובעבר היה תת־מין שלו אך הופרד.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- שרשיר מצוי, באתר ITIS (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר NCBI (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר GBIF (באנגלית)
- שרשיר מצוי, באתר הרשימה האדומה של IUCN
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ שרשיר מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
- ^ קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003