נויברנדנבורג
| |||
שער שטארגרד (Stargarder Tor) | |||
מדינה |
| ||
---|---|---|---|
מדינה |
| ||
מחוז | מקלנבורגישה-סינפלטה | ||
ראש העיר |
פאול קריגר Paul Krüger | ||
שפה רשמית | גרמנית | ||
תאריך ייסוד | 1248 | ||
על שם |
ברנדנבורג | ||
שטח | 85.65 קמ"ר | ||
גובה | 20 מטרים | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ בעיר | 63,989 (31 בדצמבר 2022) | ||
‑ צפיפות | 740 נפש לקמ"ר (2011) | ||
קואורדינטות | 53°33′25″N 13°15′40″E / 53.55694°N 13.26111°E | ||
אזור זמן | UTC +1 | ||
http://www.neubrandenburg.de/ | |||
נויברנדנבורג (בגרמנית: Neubrandenburg) היא בירת מחוז מקלנבורגישה-סינפלטה שבמדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה. היא שוכנת לחופו של אגם טולנזה (Tollensesee).
העיר מפורסמת בשל המורשת הימי-ביניימית העשירה שלה המתבטאת בבנייה בלבנים בסגנון האדריכלות הגותית. עד לרפורמה במבנה המחוזות של גרמניה שבוצעה ב-2011, הייתה נויברנדנבורג עיר שלא כפופה למחוז. העיר היא אחד מהאזורים האורבניים הראשיים במדינה וצומת כלכלי חשוב בצפון-מזרח גרמניה שבו רמת התעסוקה והתוצר המקומי הגולמי הם מהגבוהים ביותר. נויברנדנבורג מכונה "עיר ארבעת השערים" (Stadt der Vier Tore), בשל ארבעת השערים בחומתה שנבנתה בימי הביניים.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ראשיתה של העיר הוא במנזר ברודא שנבנה על חוף האגם בשנת 1240. נויברנדנבורג עצמה הוקמה ב-1248, כאשר המרגרייב של ברנדנבורג החליט לבנות עיר בחלק הצפוני של נחלתו. ב-1292 הפכו העיר וסביבתה לחלק ממקלנבורג.
העיר שגשגה כמרכז מסחר עד למלחמת שלושים השנים (1618-1648) ואז איבדה את מעמדה. במהלך התקדמותו הדרמטית של הצבא השוודי בפיקודו של המלך גוסטב השני אדולף לתוך גרמניה, הוא חנה בנויברנדנבורג, אך היא שוחררה על ידי כוחות הליגה הקתולית הקיסרית ב-1631. במהלך מבצע זה דווח שהכוחות הקתוליים הרגו רבים מהחיילים השוודים והסקוטים. בהמשך אימצו השוודים מדיניות של אי לקיחת שבויים והעיר הייתה לזירת אחד המעשים הברוטליים ביותר באחת המלחמות הברוטליות ביותר בהיסטוריה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם מחנה שבויים בקרבת העיר. ב-1945, מספר ימים לפני תום המלחמה, הועלו באש 80% משטחה של העיר העתיקה על ידי הצבא האדום. באירוע זה כ-600 איש איבדו עצמם לדעת. מאז, רוב הבניינים ההיסטוריים נבנו מחדש.
אתרים חשובים
[עריכת קוד מקור | עריכה]חומתה של נויברנדנבורג שנבנתה בימי הביניים השתמרה בשלמותה. גובהה של החומה 7 מטרים והיקפה הוא 2.3 ק"מ והיא כוללת ארבעה שערים בנויים לבנים בסגנון גותי, שנבנו במאות ה-14 וה-15.
מבין השערים הללו, אחד מהמרשימים ביותר הוא שער שטארגרד (Stargarder Tor), עם המבנה הגמלוני, תחרת החלונות והרוזטות המעטרים אותו בצידו החיצוני.
אתר בעל עניין נוסף היא כנסיית מריה (Marienkirche), שגם היא בנויה בלבנים בסגנון גותי. בניין הכנסייה הושלם ב-1298 הכנסייה הוחרבה כמעט לחלוטין ב-1945 אך ב-1975 היא שוקמה ומאז 2001 היא משמשת כאולם קונצרטים.
הבניין הגבוה בעיר הוא בית החינוך והתרבות, שנפתח ב-1965. המתאר הדק שלו העניק לו את הכינוי "אצבע התרבות" (Kulturfinger). אתר חשוב נוסף בעיר הוא המוזיאון האזורי.
ערים תאומות
[עריכת קוד מקור | עריכה]קולניו (אנ'), איטליה
פלנסבורג, גרמניה
גלדסקסה (אנ'), דנמרק
קושאלין, פולין
נצרת, ישראל
נוור (אנ'), צרפת
פטרוזבודסק, רוסיה
וילז'וויף (אנ'), צרפת
יאנגצו, הרפובליקה העממית של סין
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של נויברנדנבורג (בגרמנית)
- נויברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)