סקוטר בראון
בראון, 2020 | |
לידה |
18 ביוני 1981 (בן 43) ניו יורק, ארצות הברית |
---|---|
שם לידה | סקוט סמואל בראון |
מוקד פעילות |
|
תקופת הפעילות | מ-2003 |
מקום לימודים |
אוניברסיטת אמורי, תיכון גריניץ' |
עיסוק | מנהל מוזיקלי, סוכן טאנלטים |
סוגה | פופ • היפ הופ • R&B |
שפה מועדפת |
אנגלית |
חברת תקליטים |
ריימונד בראון מדיה גרופ |
שיתופי פעולה בולטים | ג'סטין ביבר, אריאנה גרנדה, דמי לובאטו, אשר, קניה וסט |
בת זוג | יעל כהן (אנ') (2014–2022) |
מספר צאצאים | 3 |
פרסים והוקרה |
• "פרס מגילת הזכויות", האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות (2012) • מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם, מגזין טיים (2013) • שער בילבורד (2013) • פרס "מנהל הכישרונות הטוב ביותר", תעשיית המוזיקה הבינלאומית (אנ') (2016) • מועמד פרס גראמי (2017) • שער וראייטי (2017) • שער גרטיטוד (2017) • פרס "מיוזיק ביז" (2018) • "פרס הומניטרי", להציל את הילדים ארצות הברית (אנ') (2018) • "פרס היכל התהילה של מידם" (אנ') (2019) • "פרס ג'פרסון לשירות הציבור" (אנ') (2019) • 40 Under 40, פורצ'ן (2020) • "איל המוזיקה של השנה", וראייטי (2021) • 500 אנשי העסקים המשפיעים, וראייטי (2023) |
scooterbraun | |
פרופיל ב-IMDb | |
חתימה |
|
סקוט סמואל "סקוטר" בראון (באנגלית: Scott Samuel "Scooter" Braun; נולד ב-18 ביוני 1981) הוא מפיק, מנהל מוזיקלי, יזם, אמרגן ואיש עסקים יהודי-אמריקאי. ידוע בעיקר בשל תפקידיו כמנהל של אמנים מהמפורסמים בעולם, ביניהם ג'סטין ביבר אותו גילה בשנת 2008, אריאנה גרנדה, דמי לובאטו, קניה וסט, ג'יי באלווין, אוזונה, בלאק אייד פיז, דייוויד גואטה ואחרים. בראון הוא המייסד של SB Projects, סקול בוי רקורדס (אנ'), Ithaca Ventures, מייסד-שותף של TQ Ventures, ריימונד בראון מדיה גרופ (RBMG) (אנ'), Mythos Studios, בעלים-שותף של 100 Thieves והמנכ"ל של HYBE-America, הסניף בצפון אמריקה של חברת הבידור הדרום קוריאנית ביג היט מיוזיק.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]נולד ב-18 ביוני 1981 בניו יורק שבארצות הברית, להורים יהודים-קונסרבטיביים, ארווין וסוזן (לבית שלוסל). הוריו של ארווין חיו בהונגריה עד שנת 1956, אז היגרו לארצות הברית. ארווין גדל בקווינס, והפך לרופא שיניים, סוזן שלוסל בראון הייתה אורתודנטית. לאחר שהזוג התחתן, הם התיישבו בקוס קוב, קונטיקט, וכעבור זמן עברו לניו יורק.
התחלת קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בזמן שלמד באוניברסיטת אמורי שבאטלנטה, החל בראון לארגן מסיבות סטודנטים, ובשנת 2002 נשכר לתכנן מסיבות אפטר שאליהן הביא את הראפר לודאקריס. בעקבות כך הציע לו ג'רמיין דופרי, המנהל של So So Def Records, להצטרף לחברה כמנהל שיווק. תחת So So Def Records הפיק בראון הופעות למשחק האולסטאר של ה-NBA ומסיבות אפטר בסבב ההופעות The Onyx Hotel Tour של הזמרת בריטני ספירס.
בשנת 2003 עזב את So So Def Records והקים עסק שיווק משלו, וחתם על חוזה שבו הפיק את הקליפ "Two Miles in Hour" של לודאקריס.
שיתוף פעולה עם ג'סטין ביבר
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר שצפה בטעות באחד הסרטונים של ביבר ביוטיוב החליט בראון לאתר את מקום התיאטרון בו התקיימה התחרות מסרטון ההופעה, ומשם הוא יצר קשר עם בית הספר בו למד ביבר, עד שלבסוף הצליח ליצור קשר עם אמו פטי מלט. לאחר שכנועים רבים הסכימה פטי להזמנה שלו להטיס את ביבר לאטלנטה שבג'ורג'יה, ומבלי התחייבויות קודמות, כדי להקליט הקלטות דמו. שבוע לאחר מכן ביבר הוזמן לשיר בפני אשר וג'סטין טימברלייק, ושניהם הראו בו עניין, כשאמנם ביבר הוחתם לבסוף בחברת ההפקה המשותפת לאשר ובראון RBMG[1]. לאחר מכן, ובעזרתו של אשר, חברת התקליטים "איילנד רקורדס" הסכימה לקחת עליו חסות ובאוקטובר 2008 החתימה את ביבר. בעקבות זאת ביבר ופטי עברו לאטלנטה כדי שיוכל להמשיך לעבוד ולקדם את הקריירה המוזיקלית המתפתחת שלו[2][1].
SB Projects
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2007 הקים בראון את חברת SB Projects, חברת הפקה ושיווק בה הפיק בין השאר את סקול בוי רקורדס, SB Management ו-Sheba Publishing.
בתחילת 2013 הוחתמה הזמרת אריאנה גרנדה אצל בראון וב-2016 אישר הלייבל של גרנדה, כי בראון שימש כמנהל הראשי שלה וטיפל בכל ההיבטים של הקריירה שלה.
בנוסף החברה הפיקה קמפיינים בטלוויזיה, מיתוג, עסקאות רישוי מוזיקה וחסויות לסיבובי הופעות - ביניהם לסיבוב ההופעות של ג'סטין ביבר Purpose World Tour (2016–2017).
החברה בבעלותו גם הייתה המתווכת בשותפות בין קניה וסט למותג הסניקרס, אדידס.
Ithaca Holdings
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2010 גייסה Ithaca Holdings, חברת ההשקעות של בראון[3], 120 מיליון דולר עבור קרנות הון סיכון עבור השקעות באובר, ספוטיפיי, Editorialist ועוד.
ב-2018 דווח כי החברה תשקיע ב-GoodStory Entertainment – שיתוף פעולה בין בראון ו-J.D. Roth, ברכישות של סרטים ללא תסריט, וסרטים דוקומנטריים[4].
ב-2 באפריל 2021 הודיעה חברת ביג היט אנטרטיינמנט הדרום קוריאנית כי תרכוש את חברת Ithaca Holdings של בראון וקרלייל דרך חברת הבת הייב אמריקה, בעסקה המוערכת בכמיליארד דולר. כחלק מהמכירה, בראון יהפוך למנכ"ל הייב אמריקה ויצטרף לדירקטוריון של ביג היט[5].
המחלוקת עם טיילור סוויפט
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט
ב-30 ביוני 2019 רכש בראון את המאסטרינג על ששת אלבומי האולפן הראשונים של טיילור סוויפט, כחלק מרכישתו של חברת ביג משין רקורדס, חברת התקליטים לשעבר של סוויפט. טיילור גינתה את העסקה בכמה צורות ואף גינתה את בראון אישית ותיארה אותו כ"בריון ומניפולטיבי"[6]. בתגובה, מנכ"ל ביג משין לשעבר, סקוט בורצ'טה, הצהיר כי לסוויפט הייתה הזדמנות לקנות את המאסטרינג, אך היא "בחרה לעזוב", תוך שערער על טענותיה העובדתיות.
סוויפט וביג משין חוו סדרה של סכסוכים: היא טענה כי נאסר עליה לבצע את שיריה במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי "Miss Americana" (2020). כמו כן, יצא אלבום ההופעה, "Live from Clear Channel Stripped 2008", בניגוד לרצונה, תוך שקראה להחרים אותו ובעקבות כך ספג כישלון מסחרי. סוויפט הצהירה שהיא תקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה, כאמצעי להשיג בעלות על קטלוג המוזיקה שלה. החל מפברואר 2021, הודיעה על יציאתה של "Fearless (Taylor's Version)", הקלטה חוזרת של אלבומה "Fearless" משנת 2008, כמו גם ההקלטה החוזרת הראשונה שיצאה במסגרת הקלטת ששת אלבומיה הראשונים.
בראון טען שקיבל "איומי מוות" ממעריציה של סוויפט, והפציר בה לקיים עמו שיחה בעניין. באפריל 2020, ביג משין הוציאה את "Live from Clear Channel Stripped 2008", אלבום הופעה במסגרתו הוקלטה הופעתה של סוויפט ב-Clear Channel, משנת 2008. סוויפט אמרה שהיא לא אישרה את ההוצאה הזו וכינתה את המאורע כ"אירוע של תאוות בצע" ו"חסר בושה". באוקטובר מכר בראון את המאסטרינג, הקליפים ושאר היצירות האמנותיות של סוויפט לשמרוק הולדינגס, תמורת 300 מיליון דולרים. היא טענה כי בראון הציע לה הזדמנות לרכוש את המאסטרס, בתנאי שתחתום על הסכמים שנויים במחלוקת. היא גם דחתה את הצעתה של חברת שמרוק הולדינגס להיות שותפה לכך, בנימוק שבראון ימשיך להרוויח כספים מיצירותיה המוזיקליות.
בין תומכיו של בראון נמנו נמנו ג'סטין ביבר ודמי לובאטו, שהאמינו שבראון הוא "איש בעל אופי טוב"[7].
שיתוף פעולה עם אולפני מארוול
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2018 דיווח הניו יורק טיימס כי בראון הצטרף לדייוויד מייזל, היו"ר המייסד של אולפני מארוול, כדי להקים את אולפני Mythos להפקת זיכיונות לסרטים בפורמטים לייב אקשן והנפשה[8].
חיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]מערכות יחסים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ב-2013 החל בראון לצאת עם יעל כהן (אנ'), יזמית ואשת עסקים קנדית-דרום אפריקאית יהודייה. הם נישאו ב-6 ביולי 2014, בחתונה יהודית שהתקיימה בוויסלר, קולומביה הבריטית שבקנדה בבית הוריה של כהן[9].
לזוג נולדו שלושה בנים; ג'אגר ג'וזף, לוי מגנוס והארט ויולט. לאחר שבע שנות נישואים, ביולי 2021 הגיש בראון בקשת גירושין[10][11][12] ובספטמבר 2022 הגיעו השניים להסדר כי בראון ישלם לגרושתו 20 מיליון דולר בנוסף לדמי המזונות[13].
מגורים
[עריכת קוד מקור | עריכה]בספטמבר 2021 קנה בראון בית בברנטווד, קליפורניה. הבית עוצב על ידי הארכיטקט נואה ווקר[14] ושוויו מוערך בכ-65 מיליון דולר[13].
פעילות פוליטית
[עריכת קוד מקור | עריכה]בראון תומך במפלגה הדמוקרטית. בשנת 2015 אירח בביתו גיוס תרומות עבור הילרי קלינטון, וב-2019 עבור קמלה האריס.
מאז מתקפת הפתע על ישראל (2023) ובמהלך מלחמת חרבות ברזל, בראון התגייס לצד מדינת ישראל ופעל דרך הרשתות החברתיות להסברה בעד ישראל, לשחרור החטופים, ונגד ארגון הטרור חמאס ותנועות אנטישמיות. ב-29 באוקטובר, פרסם פוסט שזכה לפרסום רב, אודות המלחמה ועל כך שהוא "יהודי גאה". ב-9 בנובמבר, חשף קעקוע חדש של מגן דוד.
קרבה ליהדות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בגיל שמונה ימים הוריו של בראון ערכו לו ברית מילה והעניקו לו את שמו היהודי, שמואל בן אליעזר[15][16][17]. הוא נמנע מאכילת בשר בחלב ואף חשף בריאיון כי בעקבותיו ג'סטין ביבר החל לקרוא את קריאת שמע לפני כל תחילת הופעה[18].
הישגים ופרסים
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 2012 זכה בפרס מגילת הזכויות של האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות על "עבודה יוצאת דופן לשמירה על חירויות האזרח ושוויון זכויות"[19]. בשנת 2013 נכלל בראון ברשימת טיים 100 של מגזין טיים המציינת את מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם[20]. באפריל של אותה שנה הופיע על שער מגזין בילבורד לצידם של גאי אוזארי (אנ') וטרוי קרטר[21].
בשנת 2016 זכה בפרס "מנהל הכישרונות הטוב ביותר" בטקס "International Music Industry Awards"[22]. וכמו כן, בשנת 2017 אף היה מועמד לפרס גראמי[23]. בנובמבר 2017 הופיע בראון על שער גיליון "Hitmakers" של מגזין וראייטי[24], ובאפריל על שערו של גיליון "Gratitude" של מגזין Gratitude[25]. בנוסף, הוא זכה בפרס Music Biz לשנת 2018[26] ובפרס ההומניטירי של "Save the Children USA" (אנ') אותו התעקש לחלוק עם הראפר בן בי (אנ')[27].
בינואר 2019 היה לאדם הראשון שזה ב"פרס היכל התהילה של מידם" (אנ')[28]. ובמרץ 2019 זכה להכרה לאומית בטקס פרסי ג'פרסון לשירות הציבור בניו יורק[29].
בשנת 2020 נכלל לראשונה ברשימת "40 Under 40" של מגזין פורצ'ן בקטגוריית מדיה ובידור[30]. בשנת 2021 זכה בתואר "איל המוזיקה של השנה" של מגזין וראייטי[31].
פילמוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]במהלך השנים הפיק בראון מספר סרטים, רובם תיעודיים, שהמצליח שביניהם הוא "Justin Bieber: Never Say Never", הסרט הדוקומנטרי הראשון על ג'סטין ביבר, שעלויותיו עלו על 13 מיליון דולר ורווחיו היו מעל 100 מיליון דולר. ב-2011 דיווח MTV על הסרט כ”אחד מסרטי המוזיקה התיעודיים הרווחיים ביותר בהיסטוריה”[32].
שנה | סרט | תפקיד | הערות |
---|---|---|---|
2011 | Justin Bieber: Never Say Never | יוצר | הופעת קמע |
2013 | ג'סטין ביבר: Believe | מפיק | סרט דוקומנטרי |
2014–2018 | Scorpions | מפיק בפועל | סדרת טלוויזיה |
2015 | ג'ם וההולוגרמות | מפיק מוזיקלי | דרמה מוזיקלית |
2016 | פרסי המוזיקה של רדיו דיסני | מפיק בפועל | סדרת טלוויזיה |
2020 | קארמה | שותף ליצירה | סדרת טלוויזיה |
2020 | ג'סטין ביבר: עונות | משתתף | סדרה דוקומנטרית |
2021 | ג'סטין ביבר: העולם שלנו | משתתף | סדרה דוקומנטרית |
2020–2022 | דייב | מפיק בפועל | סדרת טלוויזיה |
2021 | דמי לובאטו: לרקוד עם השטן | מפיק | סדרה דוקומנטרית |
אמנים תחת ייצוגו
[עריכת קוד מקור | עריכה]רשימה נבחרת של אמנים ואמניות תחת ייצוגו, בעבר ובהווה, של בראון (לפי סדר ה-א' ב').
- אווה מקס
- אוזונה
- אידינה מנזל
- אנדרו ואט
- אריאנה גרנדה
- אשלי גרהאם
- אשר רות (אנ')
- בייבי ג'ייק (אנ')
- בלאק אייד פיז
- ג'יי באלווין
- ג'נה ריין (רו')
- ג'סטין ביבר
- גונאר גהל (אנ')
- דה נוקס (אנ')
- דה קיד לארוי
- דייוויד גואטה
- דמי לובאטו
- דן + שי
- האופרה הסקרלטית (אנ')
- הוונטד
- הילרי דאף
- וואי ג'י
- טורי קלי
- ליל דיקי
- מדיסון ביר
- מרטין גריקס
- סושיאל האוס (אנ')
- סטיב אנג'לו (אנ')
- סי אל (אנ')
- סיי
- ספנסר לי באנד
- עדן
- פול פוגבה
- פוש בייבי (אנ')
- קאלי
- קאליסטה קלארק (אנ')
- קארלי ריי ג'פסן
- קוואבו
- קלי רולנד
- קניה וסט
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של סקוטר בראון
סקוטר בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
סקוטר בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- סקוטר בראון, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
סקוטר בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- ראיון של בראון למגזין Complex
- SB PROJECTS, HYBE Scooter Braun
- המפיק ששיגע את הוליווד: מי אתה סקוטר בראון?, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2023
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ 1 2 Justin Bieber - Biography
- ^ Biography, Justin Bieber, Biography, 5 במרץ 2017
- ^ המחזיקה גם בחברת SB Projects
- ^ Joe Otterson, Variety, Variety, 2 במאי 2018
- ^ Shirley Halperin, Variety, Variety, 5 במרץ 2021
- ^ Constance Grady, The Taylor Swift/Scooter Braun controversy, explained, Vox, 2019-07-01 (באנגלית)
- ^ דמי לובאטו מגן על סקוטר בראון בסכסוך עם טיילור סוויפט - דמי לובאטו 2022, באתר Anonim, NaN בundefined NaN
- ^ Justin Bieber’s manager Scooter Braun is making comic book movies now, NME, 3 בפברואר 2018
- ^ עומר דניאל, סקוטר בראון, המנהל של ג'סטין ביבר, ואשתו יעל נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet, 12 ביולי 2021
- ^ עומר דניאל, סקוטר בראון, המנהל של ג'סטין ביבר, ואשתו יעל נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet, 12 ביולי 2021
- ^ Justin Curto, Scooter Braun Divorcing Wife Days After Seventh Anniversary, Vulture, 3 ביוני 2021
- ^ Emily Kirkpatrick, Scooter Braun and Yael Cohen Reportedly Separate After Seven Years of Marriage, Vanity Fair, 1 ביוני 2021
- ^ 1 2 Emily Kirkpatrick, Scooter Braun Is Keeping His Private Jet Amid Divorce, Vanity Fair, 5 באוגוסט 2022
- ^ ג'סטין ביבר לתשומת ליבך: המנהל קנה וילה בסכום מטורף, באתר אייס, 13 בספטמבר 2021
- ^ יגאל מוסקו, זהו היהודי שגילה את ג'סטין ביבר, באתר מאקו, 15 באפריל 2011
- ^ עכבר רכילות, מה עשה ג'סטין ביבר בחתונה יהודית?, באתר הארץ, 8 ביולי 2014
- ^ שירות וואלה! סלבס, החתונה היהודית הכשרה של ג'סטין ביבר, באתר וואלה, 8 ביולי 2014
- ^ עדי גולד, האיש שגילה לאמריקה, באתר ynet, 12 בספטמבר 2010
- ^ Daily Express newspaper, Jane Lynch and Scooter Braun saluted at civil rights gala, Express.co.uk, 2 בנובמבר 2012
- ^ ג'פרי קצנברג, The 2013 TIME 100, טיים, 18 באפריל 2013 (באנגלית)
- ^ Katzenberg, Jeffrey (2013-04-18). "Scooter Braun: The World's 100 Most Influential People". Time (באנגלית אמריקאית). ISSN 0040-781X. נבדק ב-2022-06-06.
- ^ Award Winners Unveiled At The 3rd Annual 'International Music Industry Awards' At Musexpo L.A. In Partnership With Shazam, All Access, 25 באפריל 2016 (באנגלית)
- ^ Is Scooter Braun Launching A Competitor To "American Idol"?, www.grammy.com
- ^ Scooter Braun on Justin Bieber, One Love Manchester and More – Variety, web.archive.org, 21 בנובמבר 2017 (באנגלית)
- ^ The Ripple Effects of Gratitude | SUCCESS, web.archive.org, 2018-07-22
- ^ Ed Christman, Billboard, Billboard, 5 באפריל 2018
- ^ Save The Children Illumination Gala: Jennifer Garner, Kelly Ripa & More, Manhattan Digest, 3 באוקטובר 2018
- ^ Katie Krzaczek, Billboard, Billboard, 4 בundefined 2018
- ^ Leanne Fuller, Paducah teen wins national award for anti-bullying work, WPSD Local 6 (באנגלית)
- ^ Fortune Staff, Scooter Braun, Fortune, 3 באוגוסט 2020
- ^ Michele Amabile Angermiller, Variety, Variety, 3 במאי 2021
- ^ JUSTIN BIEBER'S 'NEVER SAY NEVER' IS THIRD-HIGHEST-GROSSING DOCUMENTARY OF ALL TIME