12 הנועזים
כרזת הסרט בארצות הברית | |
מבוסס על |
The Dirty Dozen |
---|---|
בימוי |
רוברט אולדריץ' |
הופק בידי |
קנת' היימן |
תסריט |
ננלי ג'ונסון, לוקאס הלר |
עריכה |
מייקל לוסיאנו |
שחקנים ראשיים |
לי מרווין צ'ארלס ברונסון ארנסט בורגניין ג'ורג' קנדי דונלד סאת'רלנד טלי סוואלס ג'ון קסאווטס ריצ'רד ג'אקל רוברט ראיין ג'ים בראון |
מוזיקה |
פרנק דה וול |
צילום |
אדוארד סקייף |
מדינה |
|
חברת הפקה |
מטרו גולדווין מאייר |
חברה מפיצה | אולפני MGM |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה |
הקרנת בכורה |
|
משך הקרנה |
143 דק' |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה |
סרט מלחמה, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית |
תקציב | 5.4 מיליון דולר |
הכנסות | 45.3 מיליון דולר |
הכנסות באתר מוג'ו | dirtydozen |
פרסים |
פרס האוסקר על עריכת סאונד הטובה ביותר (ג'ון פוינר) |
סרט הבא |
12 הנועזים: המשימה הבאה |
דף הסרט ב־IMDb | |
12 הנועזים (באנגלית: The Dirty Dozen) הוא סרט דרמה ופעולה משנת 1967[1] בכיכובם של לי מרווין, צ'ארלס ברונסון, ארנסט בורגניין, ג'ורג' קנדי, דונלד סאת'רלנד, טלי סוואלס, ג'ון קסאווטס, ריצ'רד ג'אקל, רוברט ראיין וג'ים בראון[2] המבוסס על ספר באותו שם מאת אירווין מ. נתנסון.
עלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]עלילת הסרט מתרחשת מספר חודשים בטרם פלישת בעלות הברית לנורמנדי. מייג'ור ג'ון רייזמן (לי מרווין), קצין ה-OSS, מגייס חבורה של 12 חיילים בצבא ארצות הברית שנידונו למוות או למאסר ממושך למשימת פשיטה נועזת. על הכוח בפיקודו הוטל לצנוח לצרפת הכבושה ולהסתנן בחשאי לטירה שבה מתקיים משחק מלחמה בנוכחות קצינים בכירים בוורמאכט ולהרוג כמה שיותר מהם, במטרה לפגוע בשליטת הצבא הגרמני על נורמנדי. בתמורה יזכו האסירים בחנינה[3].
בתחילת הסרט, מייג'ור ג'ון רייזמן סוקר את 12 האסירים כאשר הסמל בוארן (ריצ'רד ג'אקל) מקריא את עונשם, כדלהלן:
שם הדמות | משוחק ע"י | עונש |
---|---|---|
פרנקו | ג'ון קסאווטס | נידון למוות בתלייה |
ולאדק | טום באסבי | 30 שנות עבודת פרך |
ג'פרסון | ג'ים בראון | נידון למוות בתלייה |
פינקליי | דונלד סאת'רלנד | 30 שנות מאסר |
גילפין | בן קרותרס | 30 שנות עבודת פרך |
פוזי | קלינט ווקר | נידון למוות בתלייה |
ולדיסלואו | צ'ארלס ברונסון | נידון למוות בתלייה |
סוייר | קולין מייטלנד | 20 שנות עבודת פרך |
ליוור | סטיוארט קופר | 20 שנות מאסר |
בראווס | אל מנצ'יני | 20 שנות עבודת פרך |
חימנז | טריני לופז | 20 שנות עבודת פרך |
מאגוט | טלי סוואלס | נידון למוות בתלייה |
בתחילת שלב האימון מתבקשים חברי הקבוצה לבנות את מחנה המגורים שלהם מהחומרים בסביבה ומחומרי בניין שסיפק הצבא. לאחר תקופת אימון ראשונית נשלחת המחלקה לאימון צניחה בבסיס צבאי בפיקודו של קולונל בריד (רוברט ראיין). בתקופת שהותם שם מסתכסכים חברי המחלקה, ורייזמן בראשם, עם מפקדת המחנה ולכן הם נקראים לבירור בפניו של גנרל וורדן (ארנסט בורגניין) וסגנו בריגדיר גנרל דנטון (רוברט וובר) ולאחר דין ודברים מחליט וורדן שכדי שהמחלקה לא תפורק והמשימה לא תבוטל על המחלקה להוכיח את יכולותיה בתרגיל בו עליה להשתלט על מפקדתו של קולונל בריד. רייזמן ומחלקתו משתמשים בתחבולות שונות ובסופו של דבר מצליחים בתרגיל ומקבלים אישור מגנרל וורדן לצאת למשימה.
רייזמן, בוארן וחיילי המחלקה מוטסים לצרפת וצונחים בקרבת הטירה. במהלך הצניחה נהרג חימנז (טריני לופז) ושאר החיילים מקיפים את הטירה ונערכים להתקפה עליה. תוכנית ההתקפה משתבשת כשמאגוט (טלי סוואלס) משתגע, תוקף ורוצח את אחת מאורחות המלון ומתחיל לירות לכל עבר ובלית ברירה יורה בו ג'פרסון למוות. על פי תרגולת מתכנסים הקצינים הגרמנים הבכירים במרתף הטירה וחיילי המשמר נערכים להגן עליהם. אנשי המחלקה מפלסים דרכם בתוך הטירה ונועלים את דלתות המקלט כדי למנוע את בריחתם של הקצינים. לאחר מכן הם שופכים דלק וזורקים רימונים לפתחי האוורור של המקלט וגורמים לפיצוצו ולהריגת השוהים בו. במהלך הקרבות בטירה ובדרך ההמלטות ממנה נהרגים עוד 8 מחיילי המחלקה ובחיים נותרים רק רייזמן, בוארן וולדיסלואו (צ'ארלס ברונסון) שזוכה למחילה על פשעו. שאר חברי המחלקה זוכים גם הם למחילה ומוגדרים כחיילים שנהרגו בעת שירותם הצבאי.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]"12 הנועזים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"12 הנועזים", באתר נטפליקס
"12 הנועזים", באתר AllMovie (באנגלית)
"12 הנועזים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"12 הנועזים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "12 הנועזים", באתר Metacritic (באנגלית)
- "12 הנועזים", באתר אידיבי
"12 הנועזים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- 12 הנועזים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אורין מוריס, לי מרווין והגבריות הישראלית, באתר הארץ, 28 ביוני 2015.
- זאב רב-נוף, משימה בלתי אפשרית, דבר, 5 ביוני 1977
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ מנולה דארגיס, הערת שוליים מופתית, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2004.
- ^ סרטי השבוע, באתר הארץ, 19 במאי 2004.
- ^ Bosley Crowther, The Dirty Dozen, הניו יורק טיימס, June 16, 1967.