Branko Ivanković (nogometni trener)
Branko Ivanković | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ivanković u veljači 2019. godine | ||||||||||||
Država | Hrvatska | |||||||||||
Osobni podatci | ||||||||||||
Puno ime | Branko Ivanković | |||||||||||
Rođenje | 28. veljače 1954. Čakovec, Hrvatska | |||||||||||
Klub | ||||||||||||
Trenutačni klub | ||||||||||||
Pozicija | izbornik (kao igrač napadački vezni) | |||||||||||
Mlađi uzrasti | ||||||||||||
1961. – 1973. | Varteks | |||||||||||
Igračka karijera* | ||||||||||||
Godina | Klub | Nast. (gol.) | ||||||||||
1973. – 1985. | Varteks | 263 (31) | ||||||||||
Trenerska karijera | ||||||||||||
1985. – 1987. 1989. – 1995. 1995. – 1996. 1996. – 1997. 1997. – 1999. 1999. – 2000. 2001. 2002. 2003. – 2006. 2006. – 2008. 2008. 2009. – 2011. 2012. 2012. – 2013. 2013. 2015. – 2019. 2019. 2020. – 2024. 2024. – danas |
Varteks Varteks Segesta Sisak Rijeka Hannover 96 Dinamo Zagreb Dinamo Zagreb Shandong Luneng Al Ettifaq Al Wahda Dinamo Zagreb Persepolis Teheran Al-Ahli | |||||||||||
Osvojene medalje | ||||||||||||
| ||||||||||||
Bilješke | ||||||||||||
* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima zadnji su put ažurirani 24. veljače 2024. ** Godine u reprezentaciji: prvi nastup – zadnji/posljednji nastup.
| ||||||||||||
Portal o životopisima | ||||||||||||
Portal o športu |
Branko Ivanković (Čakovec, 28. veljače 1954.) hrvatski je nogometni trener i bivši igrač. Trenutačno je izbornik NR Kine. Igrao je na poziciji napadačkog veznog.
Igrao je 12 sezona za prvu momčad NK Varteksa iz Varaždina i odigrao 263 prvenstvene utakmice postigavši 31 zgoditak.[1]
Između 1985. i 1987. godine te između 1989. i 1995. godine bio je trener NK Varteks iz Varaždina.[1] Sljedeću sezonu vodi HNK Segestu iz Siska, a 1996. i 1997. je na čelu HNK Rijeka.
Godine 1993. trenirao je mladu i Mediteransku reprezentaciju Hrvatske.[1]
Nakon toga, 1994. godine, postaje pomoćnikom Miroslava Ćire Blaževića, koji vodi hrvatsku nogometnu reprezentaciju na Euro 1996 i Svjetskom prvenstvu 1998. godine u Francuskoj gdje osvaja brončanu medalju. Kao član reprezentacije 1998. dobitnik je Državne nagrade za šport "Franjo Bučar".
U sezoni 1999./00. trener je Hannovera 96, bundesligaškog tima. Na kratko se vraća u Hrvatsku, opet kao pomoćni selektor, ovog puta Mirka Jozića tijekom kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2002. (Južna Koreja/Japan). Nakon toga nasljeđuje Blaževića na čelu iranske reprezentacije, kojem je bio pomoćnik na istom poslu od 2001. godine.[2]
Nakon isteka prvog mandata, 3. listopada 2003. godine ponovno je izabran. Iranska nogometna vrsta je tijekom kvalifikacija izborila svoj nastup na Svjetskom nogometnom prvenstvu 2006. godine u Njemačkoj, za što je za nagradu proglašen počasnim građaninom Teherana.[2]
Ivanković je 6. studenog 2006. postao trenerom Dinama iz Zagreba. Od preuzimanja trenerskog mjesta vodio je Dinamo do osvajanja prvenstva 2007. godine s 20 uzastopnih pobjeda. Iste godine osvaja kup u finalu pobijedivši Slaven Belupo. Rekorder je po broju uzastopnih pobjeda na klupi Dinama u službenim utakmicama (28!) a nanizao je i rekordne 34 uzastopne službene utakmice bez poraza!
Nakon napada dinamovog izvršnog direktora Zdravka Mamića na njega nakon trećeg mjesta na dvoranskom HNL sezone 2007./08. podnosi ostavku na mjesto trenera kluba i odlazi s te funkcije. Nakon ostavke Zvonimira Solde, 20. svibnja 2008., ponovno je kratko bio trener Dinama. Od prosinca 2009. do svibnja 2011. trenirao je kineski klub Shandong Luneng Taishan s kojim osvaja prvenstvo Kine za 2010. godinu, a 13 bodova prednosti i to bez ijednog reprezentativca u momčadi.[2] Početkom 2012. godine odlazi u Saudijsku Arabiju i preuzima Al Ettifaq[3] u kojem se zadržao nekoliko mjeseci, gdje je došao do završnice Kupa i ušao azijsku Ligu prvaka i samo slučajem nisu bili prvaci.[2] Krajem svibnja 2012. godine postaje trener emiratske Al Wahde[3] u kojem ostaje do 2013.
2. rujna 2013. Branko sjeda po treći put na klupu zagrebačkog Dinama.[4] Nakon niza loših rezultata, Branko dobiva otkaz u Dinamu 22. listopada 2013.[5]
U travnju 2015. je Ivanković preuzeo iranski Persepolis Teheran. Persepolis ima iskustva s hrvatskim trenerima, vodili su ga Stanko Poklepović, Tomislav Ivić, Vinko Begović i Zlatko Kranjčar, a pod vodstvom Poklepovića klub iz Teherana u dva navrata osvajao je naslov prvaka Irana. Tako je Ivanković postao peti trener u povijesti Persepolisa.[6]
S Persepolisom je sezone 2016./17. osvojio deseti naslov iranskog prvaka,[7] koji im je prijašnje 2015./16. izmakao zbog razlike pogodaka,[3] premda su u međusobnim susretima s izravnim protivnikom bili bolji. Sljedeće sezone pravila o ljestvici su promijenili te su o poretku bili bitniji međusobni susreti, a ne razlika pogodaka, koja ih je lani stajala naslova. Persepolis 2016./17. u potpunosti je Ivankovićevo djelo, jer od njegova dolaska 2015. do osvajanja naslova ostala su samo dvojica igrača iz ondašnje postave.[2]
Kao dužnosnik bio je klupski tajnik u NK Varteksu od 1981. do 1983. godine.[1]
Shandong Luneng Taishan F.C
- Kineska Super Liga (1): 2010.
- Iranska Pro Liga (2): 2016/17, 2017/18
- Iranski nogometni superkup (2): 2017, 2018
- AFC Liga prvaka (2. mjesto): 2018
- ↑ a b c d Nogometni leksikon: Ivanković, Branko Preuzeto 13. lipnja 2011.
- ↑ a b c d e Davorin Olivari: Video: 100.000 ljudi se klanja hrvatskom asu na drugoj strani svijeta 'Ovdje sam megazvijezda! To je uz mene napravio još samo jedan Hrvat!' , Sportske novosti, 18. travnja 2017. Pristupljeno 20. travnja 2017.
- ↑ a b c Tomislav Dasović: Cro-treneri osvajaju Aziju od Bliskog istoka do Kine, Večernji list, 25. prosinca 2016. Pristupljeno 20. travnja 2017.
- ↑ Ivanković po treći put na klupi Dinama Arhivirana inačica izvorne stranice od 5. rujna 2013. (Wayback Machine), sportske.jutarnji.hr, preuzeto 2. rujna 2013.
- ↑ Ivankoviću otkaz na klupi Dinama Arhivirana inačica izvorne stranice od 23. listopada 2013. (Wayback Machine), jutarnji.hr, preuzeto 22. listopada 2013.
- ↑ Branko Ivanković pronašao novi klub i postao peti Hrvat na klupi Persepolisa. hrsport.net. 7. travnja 2015. Pristupljeno 25. rujna 2015.
- ↑ Hrvoje Tironi: Ivanković do naslova i u trećoj zemlji! Za Goal otkriva: Najeduciraniji sam trener svijeta!, Goal.com, 17. travnja 2017. Pristupljeno 20. travnja 2017.
|