eső
Kiejtés
- IPA: [ ˈɛʃøː]
Főnév
eső
- Csapadék, ami különálló vízcseppekben, folyékony halmazállapotban hullik a felhőkből a Föld felszínére.
Etimológia
Az esik igéből.
Fordítások
Tartalom
Ragozás
eset/szám | egyes szám | többes szám |
---|---|---|
alanyeset | eső | esők |
tárgyeset | esőt | esőket |
részes eset | esőnek | esőknek |
-val/-vel | esővel | esőkkel |
-ért | esőért | esőkért |
-vá/-vé | esővé | esőkké |
-ig | esőig | esőkig |
-ként | esőként | esőkként |
-ul/-ül | - | - |
-ban/-ben | esőben | esőkben |
-on/-en/-ön | esőn | esőken |
-nál/-nél | esőnél | esőknél |
-ba/-be | esőbe | esőkbe |
-ra/-re | esőre | esőkre |
-hoz/-hez/-höz | esőhez | esőkhez |
-ból/-ből | esőből | esőkből |
-ról/-ről | esőről | esőkről |
-tól/-től | esőtől | esőktől |
birtokos | egy birtok | több birtok |
---|---|---|
az én | esőm | esőim |
a te | esőd | esőid |
az ő/ön/maga az önök/maguk |
esője | esői |
a mi | esőnk | esőink |
a ti | esőtök | esőitek |
az ő | esőjük | esőik |
Szinonimák
Származékok
- esős
- (összetételek): aranyeső, békaeső, esőárnyék, esőcsatorna, esőcsepp, esőcsöpp, esőerdő, esőfelhő, esőfront, esőfüggöny, esőgallér, esőkabát, esőkopogás, esőköpeny, esőlé, esőmérő, esőnap, esőszag, esővíz, esővízgyűjtő, esőzsák, jégeső, kéneső, tűzeső, virágeső, záporeső
- (melléknév) esőálló, esőcsináló, esőverte, esővizes, félreeső, jóleső, kétségbeeső
Szókapcsolatok
Kategória:
- magyar szótár
- magyar lemmák
- magyar főnevek
- magyar-afrikaans szótár
- magyar-angol szótár
- magyar-arab szótár
- magyar-nyandzsa szótár
- magyar-bhutáni szótár
- magyar-francia szótár
- magyar-kínai szótár
- magyar-német szótár
- magyar-orija szótár
- magyar-orosz szótár
- magyar-perzsa szótár
- magyar-spanyol szótár
- magyar-szanszkrit szótár
- magyar-szerbhorvát szótár
- magyar-szotó szótár
- magyar szinonimaszótár