Attersee
Attersee (Kammersee) | |
Ország(ok) | |
Hely | Felső-Ausztria, Salzkammergut |
Vízgyűjtő terület | 464 km2 |
Elsődleges források | Seeache |
Elsődleges lefolyások | Ager |
Hosszúság | 18,9 km |
Szélesség | 3,3 km |
Felszíni terület | 47 km2 |
Átlagos mélység | 85 m |
Legnagyobb mélység | 171 m |
Víztérfogat | 4 km3 |
Tszf. magasság | 469 m |
Elhelyezkedése | |
A Wikimédia Commons tartalmaz Attersee (Kammersee) témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az Attersee (más néven Kammersee) Ausztria legnagyobb tava (ugyan a Boden-tó és a Fertő nagyobb, de azok csak részben fekszenek az ország területén). Felső-Ausztria nyugati részén, a Salzkammergut régióban fekszik. Halakban gazdag, valamint kedvelt búvár- és vitorlázóparadicsom. Partján üdülőhelyek találhatók.
Földrajz
[szerkesztés]Az Attersee Salzburgtól északkeletre, a Mondseetől keletre, közel észak- déli irányban terül el. Gleccsertó meredek partokkal és nagy átlagos mélységgel, így víztömege (4 milliárd m³) meghaladja a legtöbb hasonló nagyságú tóét.
Tőle délnyugatra emelkedik a Schafberg (1783 m), délkeletre pedig a Höllengebirge (1862 m). Az Attersee egy tó-lánc utolsó tagja, amely délnyugaton a Fuschlseevel, északnyugaton pedig az Irrseevel kezdődik. Mindkét tó vize a Mondseebe folyik, onnan pedig a 4 km hosszú Seeachén keresztül az Atterseebe. Lefolyása az Ager, amely a Traun mellékfolyója; a Traun Linznél torkollik a Dunába.
A környező hegyek magassága dél felé emelkedik (délkeleten a Salzberg 1603 m, délen Breiten-Berg 1412 m magas).
Tóparti települések
[szerkesztés]Északról, az óramutató járása irányában:
- Seewalchen am Attersee
- Schörfling am Attersee
- Weyregg am Attersee
- Alexenau
- Steinbach am Attersee
- Weissenbach am Attersee
- Burgau
- Unterach am Attersee
- Stockwinkl
- Nußdorf am Attersee
- Attersee am Attersee
- Buchberg am Attersee
Jegyzetek
[szerkesztés]Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben az Attersee (See) című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
[szerkesztés]- Akadémiai kislexikon I. (A–K). Főszerk. Beck Mihály, Peschka Vilmos. Budapest: Akadémiai. 1989. ISBN 963-05-5280-9