Világbajnokjelöltek versenye
A világbajnokjelöltek versenye (Candidates Tournament) a sakkozás kiemelkedő erősségű sporteseménye, amelynek funkciója, hogy kiválassza azt a versenyzőt, aki a világbajnoki címért megmérkőzhet a regnáló sakkvilágbajnokkal. Először 1950-ben rendezték meg. Az első győztes a szovjet Mihail Botvinnik volt, aki győzelmével egyúttal a világbajnoki címet is megszerezte, mivel Alekszandr Aljechin 1946-ban bekövetkezett halála miatt a sakkvilágbajnoki címnek nem volt védője. A sakk történetében még egy alkalommal, a 2007-es sakkvilágbajnokságon fordult elő, hogy a világbajnokjelöltek versenyének győztese egyben a címet is megszerezte, a többi alkalommal a győztes a világbajnokkal való mérkőzés jogát szerezte meg. A verseny mind a nyílt (amelyen a férfiak és a nők egyaránt részt vehetnek), mind a női sakkvilágbajnoki versenysorozat részét alkotja.
A világbajnokjelöltek versenyének lebonyolítási módja időnként változott, formája 1965-ig többfordulós körmérkőzés, ezt követően kieséses párosmérkőzés volt a kvalifikációt szerzett (általában 8, legfeljebb 15) versenyző között. A világbajnokjelöltek versenyébe többszörös kvalifikációs versenysorozat eredményei alapján juthatnak be a versenyzők. A kvalifikációs versenysorozat részei: a zónaversenyek, kontinensbajnokságok, korábban a zónaközi döntők, amelyeket 2005-ben felváltotta a sakkvilágkupa, és 2008 óta a FIDE Grand Prix versenysorozat összesített eredménye is kvalifikációra jogosít. A versenyt megelőző fél év átlagos Élő-pontszáma alapján a legmagasabb pontszámú egy, legfeljebb két versenyző, valamint az előző világbajnoki döntő vesztese számára is biztosított a részvétel.
2019-től a korábbi zónaközi döntők mintájára egy 105 résztvevős svájci rendszerű versenyt rendeznek FIDE Chess Grand Swiss néven, amelyen a világranglista első 100 helyezettje, valamint a junior és a szenior világbajnok vehet részt. Ugyancsak 2019-től a nők számára is rendeznek világbajnokjelölti versenyt.[1]
Története
[szerkesztés]Az 1886-os első hivatalos világbajnokságtól kezdődően a regnáló sakkvilágbajnok kedve szerint alakíthatta ki a világbajnoki mérkőzések feltételeit, és választhatta ki ellenfelét. A feltételek között jelentős szerepe volt a díjalapnak, amelynek előteremtése sok kiváló mester – többek között az egy ideig a világranglistát is vezető magyar Maróczy Géza – számára lehetetlenné tette a világbajnoki cím elérését. A Nemzetközi Sakkszövetség (FIDE) már megalakulása, 1924 óta próbált beavatkozni a férfi és női világbajnokság menetébe, olyan szabályokat alkotva, amelyek biztosítják a címért folyó versengés nyíltságát és azt, hogy valóban a legerősebb játékos viselje a címet.
A FIDE 1927-ben elismerte Capablanca világbajnoki címét, és az elkövetkezendő években arra összpontosított, hogy a világbajnok kihívójának kiválasztásában legyen döntő szerepe. Ennek érdekében 1935-ben olyan határozatot hozott, hogy a világbajnoki mérkőzések befejezését követően „listát kell felállítani azokról a mesterekről, akik az előző hat évben legalább háromszor egyedüli vagy holtversenyes első helyezést értek el olyan versenyen, amelyen legalább 14 résztvevő játszott, és amelyen a résztvevők legalább 70%-a nemzetközi mester volt. Kizárólag csak a listán szereplő versenyzők közül kerülhet ki a világbajnok következő kihívója.”[2]
Az 1938-as AVRO-verseny
[szerkesztés]A listán szereplők közül a kihívó személyének kiválasztását illetően 1937-ben hoztak döntést. E szerint: „a listán szereplő versenyzők kétfordulós körmérkőzésen döntik el, hogy közülük ki lesz a világbajnok következő kihívója”. E határozat értelmében kezdték el szervezni az 1938. évi AVRO-versenyt, amelyen a tervek szerint a listán szereplő játékosok mellett az 1937-es Euwe–Aljechin-mérkőzés vesztese vesz részt. Euwe elfogadta a FIDE határozatát, és nyilatkozatot tett arról, hogy amennyiben az Aljechin elleni mérkőzésen megvédi címét, a jövőben a FIDE szabályai szerint kiválasztott kihívó ellen veszi fel a küzdelmet. Aljechin nem tett ilyen értelmű nyilatkozatot, és miután Euwe elvesztette ellene az 1937-es világbajnoki visszavágó mérkőzést, így a FIDE elképzeléseihez a regnáló világbajnok hozzájárulása hiányzott. 1938-ban ennek ellenére ugyan megrendezték az AVRO-versenyt, a végeredményt azonban Aljechin nem tekintette a maga számára kötelezőnek, és a versennyel kapcsolatban ekkoriban már nem is hangoztatták annak világbajnokjelölti kiválasztó jellegét.[2]
No. | Név | Ország | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Össz- pontszám |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | Paul Keres | XX | 1 ½ | ½ ½ | ½ ½ | 1 ½ | ½ ½ | 1 ½ | ½ ½ | 8½ | |
2 | Reuben Fine | 0 ½ | XX | 1 ½ | 1 0 | 1 0 | 1 1 | ½ ½ | 1 ½ | 8½ | |
3 | Mihail Botvinnik | ½ ½ | 0 ½ | XX | ½ 0 | 1 ½ | 1 ½ | ½ 1 | ½ ½ | 7½ | |
4 | Max Euwe | ½ ½ | 0 1 | ½ 1 | XX | 0 ½ | 0 ½ | 0 1 | 1 ½ | 7 | |
5 | Samuel Reshevsky | 0 ½ | 0 1 | 0 ½ | 1 ½ | XX | ½ ½ | ½ ½ | 1 ½ | 7 | |
6 | Alekszandr Aljechin | ½ ½ | 0 0 | 0 ½ | 1 ½ | ½ ½ | XX | ½ 1 | ½ 1 | 7 | |
7 | José Raúl Capablanca | 0 ½ | ½ ½ | ½ 0 | 1 0 | ½ ½ | ½ 0 | XX | ½ 1 | 6 | |
8 | Salo Flohr | ½ ½ | 0 ½ | ½ ½ | 0 ½ | 0 ½ | ½ 0 | ½ 0 | XX | 4½ |
Aljechin halála utáni helyzet
[szerkesztés]1946. márciusban elhunyt a címvédő Aljechin, és ezzel minden akadály elhárult a FIDE azon törekvései elől, hogy teljes egészében kézben tartsa és szabályozza a világbajnokságok lebonyolítását. 1946. júliusban határozatot fogadtak el arról, hogy az 1938-as AVRO-verseny versenyzőinek részvételével rendezik meg a világbajnoki címet eldöntő tornát.[3]
A FIDE 1946-ban Hágában meghatározta az egyéni világbajnokság további menetének szabályait. Eszerint háromévenként kell világbajnoki párosmérkőzést rendezni, amelyet meg kell előznie a világbajnokjelölt személyét kiválasztó versenysorozatnak, amely zónaversenyekből, egy zónaközi versenyből és egy világbajnokjelölti tornából áll. A versenysorozat győztese játszhat 24 játszmás párosmérkőzést a regnáló világbajnokkal.
A FIDE döntött arról is, hogy a párosmérkőzés döntetlen eredménye esetén a világbajnok megtartja címét. Ha a kihívó megszerzi a világbajnoki címet, akkor a címét elvesztő exvilágbajnok, valamint a következő világbajnokjelölti versenysorozat győztese a regnáló világbajnok részvételével hármas körmérkőzésen dönti el a világbajnoki cím sorsát. Ez a szabály később többször változott. 1957-ben előbb úgy módosult, hogy a címét vesztő világbajnok egy év elteltével visszavágóra hívhatja ki a regnáló világbajnokot, majd később, 1963-tól a visszavágó lehetősége megszűnt. Ilyen hármas körmérkőzésre a sakkozás történetében egyetlen alkalommal került sor: az 1956-os női sakkvilágbajnokság során.
1993-ban az akkori világbajnok Garri Kaszparov megalapította a Professzionális Sakkozók Szövetségét (PCA), és a PCA fennállása (1993–2007) között két világbajnokot tartottak nyilván. A PCA világbajnoka viselte a „klasszikus sakkvilágbajnok”, míg a FIDE világbajnoka a FIDE-világbajnok címet. Ez idő alatt, 1996–2007 között a FIDE nem rendezett világbajnokjelölti versenyt, a FIDE-világbajnoki címet a zónaversenyeken kvalifikációt szerzett 100–128 versenyző részvételével rendezett, úgynevezett „knock-out” formátumú, egyenes kieséses párosmérkőzések sorozatának megnyerésével lehetett megszerezni.
2010-ben tértek vissza a világbajnokjelöltek versenyének többszakaszos kvalifikációs rendszeréhez, 2013 óta a világbajnokjeltek versenyébe jutott nyolc versenyző kétfordulós körmérkőzésen dönt a kihívó személyéről.
1948–96: Zónaközi döntők és világbajnokjelölti versenyek
[szerkesztés]Év | Zónaközi verseny formája | A zónaközi versenyből kvalifikációt szerzettek | Kiemeltek a világbajnokjelöltek versenyére | A világbajnokjelölti verseny formája | A világbajnokjelöltek versenyének győztese(i) | Kiemelt a döntőben | Világbajnoki döntő |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1948 | Nem volt | 1946–1947-ben a FIDE úgy döntött, hogy hat versenyző vesz részt a világbajnoki címért folyó küzdelemben: Paul Keres és Reuben Fine, mint az 1938-as AVRO verseny győztesei, Samuel Reshevsky, mint az Amerikai Egyesült Államok többszörös bajnoka, Mihail Botvinnik, mint a Szovjetunió bajnoka, Max Euwe, mint exvilágbajnok és Vaszilij Szmiszlov. Reuben Fine nem kívánt élni az indulás jogával. |
5 versenyző, Botvinnik, Szmiszlov, Keres, Reshevsky, Euwe |
Hága/ Moszkva 1948 ötfordulós körmérkőzés, 1. Botvinnik 14 / 20 2. Szmiszlov 11 3–4. Keres, Reshevsky 10½ | |||
1948–51 | Zónaközi verseny, Saltsjöbaden (Stockholm) 1948 20 versenyző, körmérkőzés, 8 továbbjutó |
1. Bronstejn, 2. Szabó, 3. Boleszlavszkij, 4. Kotov, 5. Lilienthal, 6–9. Najdorf, Ståhlberg, (Bondarevszkij[4]), Flohr |
Szmiszlov, Keres (Euwe, Fine, Reshevsky) |
Budapest 1950 10 versenyző, kétfordulós körmérkőzés 1–2. Boleszlavszkij, Bronstejn 3. Szmiszlov; 4. Keres |
Bronstejn (nyerte a rájátszást Boleszlavszkij ellen) |
Mihail Botvinnik (1948-as világbajnok) | Moszkva 1951 24 játszmás mérkőzés 12–12 döntetlen, Botvinnik megvédte címét |
1952–54 | Saltsjöbaden (Stockholm) 1952 21 versenyző, körmérkőzés, 8 továbbjutó |
1. Kotov, 2–3. Tajmanov, Petroszján, 4. Geller, 5–8. Averbah, Ståhlberg, Szabó, Gligorić |
Bronstejn, Boleszlavszkij, Szmiszlov, Keres, Reshevsky, Najdorf,[5] Euwe[6] | Zürich 1953 15 versenyző, kétfordulós körmérkőzés 1. Szmiszlov 2–4. Bronstejn, Keres, Reshevsky |
Szmiszlov | Botvinnik (1951-es világbajnok) | Moszkva 1954 24 játszmás mérkőzés 12–12 döntetlen, Botvinnik megvédte címét |
1955–57 | Göteborg 1955 21 versenyző, körmérkőzés, 9 továbbjutó |
1. Bronstejn, 2. Keres, 3. Panno, 4. Petroszján, 5–6. Geller, Szabó, 7–9. Filip, Pilnik, Szpasszkij | Szmiszlov | Amsterdam 1956 10 versenyző, kétfordulós körmérkőzés 1. Szmiszlov 2. Keres |
Szmiszlov | Botvinnik (1954-es világbajnok) | Moszkva 1957 Szmiszlov nyert 12½–9½ |
1958 | Visszavágó | Botvinnik, Szmiszlov | Moszkva 1958 Botvinnik nyert 12½–10½ | ||||
1958–60 | Portorož 1958 21 versenyző, körmérkőzés, 6 továbbjutó |
1. Tal, 2. Gligorić, 3–4. Petroszján, Benkő, 5–6. Olafsson, Fischer |
Szmiszlov, Keres | Jugoszlávia[7] 1959 8 versenyző, négyfordulós körmérkőzés 1. Tal; 2. Keres; 3. Petroszján; 4. Szmiszlov |
Tal | Botvinnik (1958-as világbajnok) | Moszkva 1960 Tal nyert 12½–8½ |
1961 | Visszavágó | Botvinnik, Tal | Moszkva 1961 Botvinnik nyert 13–8 | ||||
1962–63 | Stockholm 1962 23 versenyző, körmérkőzés, 6 továbbjutó |
1. Fischer, 2–3. Geller, Petroszján, 4–5. Korcsnoj, Filip, 6–8. Stejn*, Benkő[8] |
Tal, Keres | Curaçao 1962 8 versenyző, négyfordulós körmérkőzés 1. Petroszján; 2. Keres;[9] 3. Geller; 4. Fischer |
Petroszján | Botvinnik (1961-es világbajnok) | Moszkva 1963 Petroszján nyert 12½–9½ |
1964–66 | Amszterdam 1964 24 versenyző, körmérkőzés, 6 továbbjutó |
1–4. Szmiszlov, Larsen, Szpasszkij, Tal, 5. Stejn*, 6. Bronstejn*, 7. Ivkov, 8–9. Portisch[10] |
Keres, (Botvinnik), Geller | 1965: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Szpasszkij legyőzte Gellert Tal nyert Larsen ellen |
Szpasszkij nyert Tal ellen a döntőben |
Petroszján (1963-as világbajnok) | Moszkva 1966 Petroszján nyert 12½–11½ |
1967–69 | Szúsza 1967 23 versenyző, körmérkőzés, 6 továbbjutó |
1. Larsen, 2–4. Korcsnoj, Geller, Gligorić, 5. Portisch, 6–8. Reshevsky[11] |
Szpasszkij, Tal | 1968: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Korcsnoj nyert Tal ellen Szpasszkij legyőzte Larsent |
Szpasszkij nyert Korcsnoj ellen a döntőben |
Petroszján (1966-os világbajnok) | Moszkva 1969 Szpasszkij nyert 12½–10½ |
1970–72 | Palma de Mallorca 1970 24 versenyző, körmérkőzés, 6 továbbjutó |
1. Bobby Fischer, 2–4. Larsen, Geller, Hübner, 5–6. Tajmanov, Uhlmann |
Petroszján, Korcsnoj | 1971: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Petroszján nyert Korcsnoj ellen Fischer nyert Larsen ellen |
Fischer legyőzte Petroszjánt a döntőben |
Szpasszkij (1969-es világbajnok) | Reykjavík 1972 Fischer nyert 12½–8½ |
1973–75 | 1973: Két zónaközi 18–18 versenyzővel, körmérkőzés; 3–3 továbbjutó |
Leningrád 1973: 1–2. Korcsnoj, Karpov, 3. Byrne; |
Szpasszkij, Petroszján | 1974: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők : Korcsnoj legyőzte Petroszjánt Karpov nyert Szpasszkij ellen |
Karpov nyert Korcsnoj ellen a döntőben |
Fischer (1972-es világbajnok) | 1975: Karpov játék nélkül nyert |
Petropolis 1973: 1.Mecking, 2–4.: Portisch, Polugajevszkij[12] | |||||||
1976–78 | 1976: Két zónaközi 20–20 versenyzővel, körmérkőzés; 3–3 továbbjutó |
Biel 1976: 1. Larsen, 2–4. Petroszján, Portisch[13] |
Korcsnoj, (Fischer), Szpasszkij | 1977-78: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők : Korcsnoj legyőzte Polugajevszkijt Szpasszkij nyert Portisch ellen |
Korcsnoj nyert Szpasszkij ellen a döntőben (1977–78) |
Karpov (1975-ös világbajnok) | Baguio City 1978 Karpov nyert 6–5-re 32 játszmában (a döntetleneket nem számolták) |
Manila 1976: 1. Mecking, 2–3. Polugajevszkij, Hort | |||||||
1979–81 | 1979: Két zónaközi 18–18 versenyzővel, körmérkőzés; 3–3 továbbjutó |
Riga 1979: 1–2. Tal, Polugajevszkij, 3–4. Adorján;[14] |
Korcsnoj, Szpasszkij | 1980: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Korcsnoj legyőzte Polugajevszkijt Hübner nyert Portisch ellen |
Korcsnoj nyert Hübner ellen a döntőben |
Karpov (1978-as világbajnok) | Merano 1981 Karpov nyert 6–2-re 18 játszmában (döntetleneket nem számolták) |
Rio de Janeiro 1979: 1–3. Portisch, Petroszján, Hübner | |||||||
1982–85 | 1982: Három zónaközi 14–14 versenyzővel, körmérkőzés; 2–2 továbbjutó |
Las Palmas 1982: 1. Ribli, 2. Szmiszlov; |
Korcsnoj, Hübner | 1983-84: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Kaszparov legyőzte Korcsnojt Szmiszlov nyert Ribli ellen |
Kaszparov nyert Szmiszlov ellen a döntőben (1984) |
Karpov (1981-es világbajnok) | Moszkva 1984-85 A mérkőzés a 48. játszma után Karpov 5–3-as vezetésénél félbeszakítva (döntetleneket nem számolták) |
Toluca 1982: 1–2. Portisch, Torre | |||||||
1985 | Moszkva 1982: 1. Kaszparov, 2. Beljavszkij; |
újrajátszás : Karpov, Kaszparov | Moszkva 1985 24 játszmás párosmérkőzés Kaszparov nyert 13–11-re | ||||
1986 | Visszavágó | Karpov, Kaszparov |
London/Leningrád 1986 Kaszparov nyert 12½–11½ | ||||
1985–87 | 1985: Három zónaközi 16–18 versenyzővel, körmérkőzés; 4–4 továbbjutó |
Biel 1985: 1. Vaganjan, 2. Seirawan, 3. Szokolov, 4–6. Short;[15] |
Korcsnoj, Ribli, Szmiszlov, Szpasszkij[16] (szabadkártyás) Karpov (kiemelve az 1987-es döntőbe) |
Montpellier 1985: 16 versenyző, körmérkőzés, 1–3. Juszupov, Szokolov, Vaganjan, 4–5. Timman[17] |
Linares 1987: Karpov legyőzte (Szokolovot) a döntőben. |
Kaszparov (1985-ös világbajnok) | Sevilla 1987 24 játsmás párosmérkőzés 12–12 döntetlen, Kaszparov megvédte címét |
Taxco 1985: 1. Timman, 2. Nogueiras, 3. Tal, 4. Spraggett; | |||||||
Tunisz 1985: 1. Juszupov, 2. Beljavszkij, 3. Portisch, 4–5. Csernyin[18] |
1986: 4 versenyző kieséses párosmérkőzései: Juszupov nyert Timman ellen; Szokolov nyert Vaganjan és Juszupov ellen. | ||||||
1987–90 | 1987: Három zónaközi 17–18 versenyzővel, körmérkőzés; 3–3 továbbjutó |
Szabadka 1987: 1–3. Sax, Short, Speelman; |
Szokolov, Timman, Vaganjan, Juszupov, Spraggett[16] Karpov (kiemelve a 2. fordulóba) |
1988: 14 versenyző egyenes kieséses párosmérkőzései, 1989: Karpov a negyeddöntőben csatlakozott Elődöntők (1989): Karpov nyert Juszupov ellen Timman nyert Speelman ellen |
Karpov nyert Timman ellen a döntőben (1990) |
Kaszparov (1987-es világbajnok) | New York/Lyon 1990 Kaszparov nyert 12½–11½ |
Szirák 1987: 1–2. Szalov, Hjartarson, 3–4. Portisch;[19] | |||||||
Zagráb 1987: 1. Korcsnoj, 2–3. Seirawan, Ehlvest | |||||||
1990–93 | Manila 1990 64 versenyző Svájci, 11 továbbjutó |
1–2. Gelfand, Ivancsuk, 3–4. Ánand, Short, 5–11. Sax, Korcsnoj, Hübner, Nikolić, Judaszin, Dolmatov, Drejev |
Timman, Juszupov, Speelman Karpov (a 2. körben kezdett) |
1991: 14 versenyző, kieséses párosmérkőzések, 1991: Karpov a negyeddöntőben csatlakozott Elődöntők (1992): Short nyert Karpov ellen Timman nyert Juszupov ellen |
Short nyert Timman ellen a döntőben (1993) |
Kasparov (1990-es világbajnok) | London 1993. szept.-okt.: Kaszparov nyert Short ellen 13–8-ra a PCA szervezésében; |
1993. szept.-nov.: Hollandia[20] /Jakarta[21] Karpov nyert Timman ellen 12½–8½-re a FIDE szervezésében. | |||||||
1993–95 (PCA) | Groningen 1993. dec. 54 versenyző, svájci, 7 továbbjutó |
1–2. Adams, Ánand, 3–7. Kamsky, Kramnyik, Tyivjakov, Gulko, Romanyisin |
Short | 1994-95: 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők : Kamsky nyert Short ellen Ánand nyert Adams ellen |
Ánand nyert Kamsky ellen a döntőben (1995) |
Kaszparov (1993-as PCA világbajnok) | New York 1995. szept.-okt. 20 játszmás párosmérkőzés Kaszparov nyert 10½–7½ |
1993–96 (FIDE) | Biel 1993. júl. 73 versenyző, svájci, 10 továbbjutó |
1. Gelfand, 2–9. Van der Sterren, Kamsky, Halifman, Adams, Judaszin, Szalov, Lautier, Kramnyik, 10–15. Ánand[22] |
Timman, Juszupov | 1994: 12 versenyző kieséses párosmérkőzései. | Elődöntők (1995. febr.): Karpov nyert Gelfand ellen, Kamsky nyert Szalov ellen |
Elista 1996 20 játszmás párosmérkőzés Karpov nyert 10½–7½ | |
Karpov (az elődöntőben csatlakozott) | 1995: Karpov a győztesekhez (Gelfand, Kamsky, Szalov) csatlakozott az elődöntőben. |
1997–2006: Két világbajnok
[szerkesztés]1996 után a zónaközi versenyek megszűntek, de a FIDE továbbra is megrendezte a zónaversenyeket.
Klasszikus sakkvilágbajnokság (1998–2004) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Évek | A világbajnokjelölti verseny formája | Kiemeltek | A világbajnokjelölti verseny győztese(i) | kiemelt a döntőben | Világbajnoki döntő | ||
1998 (klasszikus) | Cazorla, 1998. máj.-jún. 10 játszmás párosmérkőzés |
Kramnyik, Sirov (Élő-pontszám alapján)[23] |
Sirov nyert 5½–3½-re | Kaszparov (1995-ös klasszikus világbajnok) |
A mérkőzésre nem került sor | ||
2000 (klasszikus) | Nem volt | Két versenyző a döntőben: Kaszparov (1995-ös világbajnok); Kramnyik (Élő-pontszám alapján)[24] |
2000. okt.-nov. London: 16 játszmás párosmérkőzés Kramnyik nyert 8½–6½ | ||||
2002–2004 (klasszikus) | Dortmund 2002. júl. előmérkőzések: két négyfős csoport kétfordulós körmérkőzése; Elődöntők: a csoportok első helyezettjei a másik csoport második helyezettjeivel párosmérkőzés |
Előmérkőzések: group 1: 1. Sirov, 2.Topalov, 3.Gelfand, 4.Lutz group 2: 1.Barejev, 2.Lékó, 3.Adams, 4.Morozevics Elődöntők : Lékó nyert Sirov ellen és Topalov nyert Barejev ellen. |
Lékó (legyőzte Topalovot a döntőben) |
Kramnyik (2000-es klasszikus sakkvilágbajnok) |
Brissago: 2004. szept.-okt. 14 játszmás párosmérkőzés 7–7 döntetlen, Kramnik megvédte címét | ||
FIDE világbajnokságok (1997–2005) | |||||||
Évek | Világbajnokjelölti verseny formája | Kiemeltek | Döntősök | Világbajnoki döntő | |||
1997–1998 (FIDE) | Groningen 1997. dec., 7-körös egyenes kieséses minimérkőzések |
100 versenyző,[25] Negyeddöntősök: Adams, Van Wely, Short, Kraszenkov, Gelfand, Drejev, Ánand és Sirov.[26] |
Anand (nyert Adams ellen a döntőben) Karpov (1996-os FIDE-világbajnok) |
Lausanne: 1998. jan. 6 játszmás mérkőzés 3–3 döntetlen; Karpov nyerte a rapid rájátszást 2–0-ra | |||
1999 (FIDE) | Las Vegas 1999. júl.-aug., 7-körös egyenes kieséses minimérkőzések |
100 versenyző,[27] Negyeddöntősök: Kramnyik, Adams, Movszeszjan, Hakobján, Sirov, Nisipeanu, Halifman, Polgár Judit[28] |
Elődöntők: Halifman győzött Nisipeanu ellen, Hakobján győzött Adams ellen |
Las Vegas 1999 6 játszás párosmérkőzés Halifman nyert 3½–2½-re | |||
2000 (FIDE) | Új-Delhi (6 kör)/döntő Teheránban 2000. nov.-dec. 7-körös egyenes kieséses minimérkőzések, a döntő Teheránban |
100 versenyző,[29] Negyeddöntősök: Ánand, Halifman, Adams, Topalov, Tkachiev, Griscsuk, Sirov és Barejev[30] |
Elődöntők: Ánand nyert Adams, Sirov nyert Griscsuk ellen |
Teherán 2000. december 6 játszmás párosmérkőzés Ánand nyert 3½–½-re | |||
2001–2002 (FIDE) | Moszkva 2001. nov.-dec. 7-körös egyenes kieséses minimérkőzések rövidített gondolkodási idővel |
128 versenyző,[31] Negyeddöntősök: Ánand, Sirov, Ivancsuk, Lautier, Szvidler, Gelfand, Ponomarjov és Barejev |
Elődöntők: Ponomarjov nyert Szvidler ellen, Ivancsuk nyert Ánand ellen |
Moszkva 2002. jan. 8 játszmás párosmérkőzés Ponomarjov nyert 4½–2½-re[32] | |||
2004 (FIDE) | Tripoli 2004. jún.-júl. 7-körös egyenes kieséses minimérkőzések rövidített gondolkodási idővel |
128 versenyző,[33] Negyeddöntősök: Topalov, Harlov, Kaszimdzsanov, Griscsuk, Radzsabov, Dominguez, Adams, Hakobján[34] |
Elődöntők: Adams nyert Radzsabov, Kaszimdzsanov nyert Topalov ellen |
Tripoli 2004. júl. 6 játszmás párosmérkőzés 3–3 döntetlen; Kaszimdzsanov nyerte a rapid rájátszást 1½–½-re[32] | |||
2005 (FIDE) | Nem volt | 8 versenyző részvételével döntő: Kaszimdzsanov (FIDE-világbajnok); Adams (2004-es döntős); Ánand, Morozevics, Topalov (Élő-pontszám alapján), Lékó (a 2004-es klasszikus sakkvilágbajnokság döntőse),[35] Polgár Judit és Szvidler (Élő-pontszám alapján) |
San Luis, Argentina: 8 versenyző, kétfordulós körmérkőzés, 2005. szept.-okt. 1. Topalov : 10/14 2–3. Ánand és Szvidler : 8½/14 4.Morozevics: 7/14 | ||||
Címegyesítés | |||||||
2006 | Címegyesítő mérkőzés | Topalov (FIDE-sakkvilágbajnok), Kramnyik (klasszikus sakkvilágbajnok) |
Elista 2006. okt. 12 játszmás párosmérkőzés 6–6 döntetlen, Kramnyik nyerte a rapid rájátszást 2½–1½-re |
2007-től: Egyesített cím
[szerkesztés]A FIDE- és a klasszikus sakkvilágbajnoki cím egyesítése után a sakkvilágkupa és a FIDE Grand Prix versenysorozata biztosít kvalifikációt a világbajnokjelöltek versenyére.
Évek | Kvalifikáció formája | Kvalifikációt szerzők | Kiemeltek | Világbajnokjelölti verseny formája | Világbajnokjelölti verseny győztese(i) | Kiemelt a döntőben | Világbajnoki döntő |
---|---|---|---|---|---|---|---|
2005–2007 | 2005-ös sakkvilágkupa Hanti-Manszijszk 2005. nov.-dec. 128 versenyző, 7 körös egyenes kieséses minimérkőzések; + minimérkőzés az 1–16. helyek eldöntéséért. top 10 továbbjutó |
1.Ponomarjov, 2.Aronján, (3.Bacrot,[36]) 4.Griscsuk, 5.Barejev, 6.Gelfand, 7.Rublevszkij, 8.Gurevics, 9.Kamsky, 10.Carlsen, 11.Malahov |
Kaszimdzsanov, Lékó, Adams, Polgár Judit (a 2005-ös sakkvilágbajnokság 5–8. helyezettjei), Sirov, Bacrot (Élő-pontszám alapján) |
Elista: 2007. máj.-jún. 16 versenyző, kétjátszmás mérkőzések, 4 versenyző szerzett kvalifikációt a világbajnoki tornára |
Aronján, Gelfand, Griscsuk, Lékó[37] |
Ánand, Szvidler, Morozevicsh (2–4. helyezettek 2005-ben); Kramnyik[38] (2006-os világbajnok) |
Mexico City: 2007. szept. 8 versenyző, kétfordulós körmérkőzés 1. Ánand 9/14 2–3. Kramnyik és Gelfand: 8/14 |
2008 | Visszavágó | Kramnyik, Ánand | Bonn 2008. okt. 12 játszmás párosmérkőzés Ánand nyert 6½–4½-re megvédve címét. | ||||
2007–2010 | 2007-es sakkvilágkupa Hanti-Manszijszk 2007. nov.-dec. 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések |
Kamsky nyert A. Sirov ellen 2½-1½-re a döntőben. |
Topalov (2005-ös FIDE-sakkvilágbajnok) |
Szófia 2009. febr., 8 játszmás párosmérkőzés |
Topalov nyert 4½-2½-re | Ánand (2008-as világbajnok) |
Szófia 2010. ápr.-máj. 12 játszmás mérkőzés Ánand nyert 6½–5½-re megvédve címét. |
2008–2012 | FIDE Grand Prix 2008–10 2 továbbjutó[39] |
Aronján, Radzsabov (Griscsuk)[39] |
(Carlsen) Griscsuk,[39] Kramnyik (Élő-pontszám alapján), Kamsky,[40] Topalov,[41][42] Mamedjarov[43] |
Kazan 2011. máj.,[44] 8 versenyző, párosmérkőzések Elődöntők: Gelfand nyert Kamsky ellen; Griscsuk nyert Kramnyik ellen |
Gelfand nyert Griscsuk ellen a döntőben 3½–2½-re | Ánand (2010-es sakkvilágbajnok) |
Moszkva 2012. május 12 játszmás párosmérkőzés 6–6 eredménnyel, Ánand nyerte a rapid rájátszást 2½–1½-re |
2009-es sakkvilágkupa Hanti-Manszijszk 2009. nov.-dec. 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések (az 1. helyezett jut tovább) |
Gelfand (nyert Ponomarjov ellen a döntőben) | ||||||
2011–2013 | 2011-es sakkvilágkupa Hanti-Manszijszk 2011. aug.-szept. 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések (az első három helyezett szerzett kvalifikációt) |
Szvidler, Griscsuk, Ivancsuk | Gelfand[45] Carlsen, Aronján, Kramnyik[46] Radzsabov[43] |
London[47] 2013. márc. 8 versenyző kétfordulós körmérkőzése |
Carlsen (a világbajnokjelölti verseny győztese) |
Anand (2012-es sakkvilágbajnok) |
Csennai, 2013. nov. 12 játszmás párosmérkőzés Carlsen nyert 6½–3½-re |
2012–2014 | FIDE Grand Prix 2012–13 2 továbbjutó |
Topalov, Mamedjarov | Ánand[48] Aronján, Karjakin[49] Szvidler[43] |
Hanti-Manszijszk,[50] 2014. márc.[51] 8 versenyző kétfordulós körmérkőzése |
Ánand | Carlsen (2013-as világbajnok) |
Szocsi, 2014. nov. 12 játszmás párosmérkőzés Carlsen nyert 6½-4½-re megvédve címét |
2013-as sakkvilágkupa Tromsø 2013. aug.-szept. 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések (az első két helyezett szerzett kvalifikációt) |
Kramnyik, Andrejkin | ||||||
2014–2016 | FIDE Grand Prix 2014–15 2 továbbjutó |
Caruana, Nakamura | Ánand[52] Topalov Anish Giri[49] Aronján[43] |
Moszkva 2016. márc. 8 versenyző kétfordulós körmérkőzése |
Karjakin | Carlsen (2014-es világbajnok) |
New York, 2016. nov. 12 játszmás párosmérkőzés 6–6 eredménnyel, Carlsen nyerte a rapid rájátszást 3–1-re |
2015-ös sakkvilágkupa Baku 2015. okt. 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések (az első két helyezett szerzett kvalifikációt) |
Szvidler, Karjakin | ||||||
2017–2018 | FIDE Grand Prix 2017 2 továbbjutó |
Mamedjarov, Griscsuk | Karjakin[53] Caruana, So (Élő pontszám alapján)[54] Kramnyik (szabadkártya)[54] |
Világbajnokjelöltek versenye 2018 Berlin, 2018. március 8 versenyző, kétfordulós körmérkőzés |
Caruana | Carlsen (2016-os világbajnok) |
TBA, 2018. november 12 játszmás páros mérkőzés 6–6-os eredménnyel, a rájátszást Carlsen 3–0 arányban nyerte. |
2017-es sakkvilágkupa Tbiliszi 2017. szeptember 128 versenyző, 7 körös, egyenes kieséses minimérkőzések (az első két helyezett szerzett kvalifikációt) |
Aronján Ting Li-zsen | ||||||
2019–2020 | FIDE Grand Prix 2019 2 továbbjutó |
Alekszandr Griscsuk Jan Nyepomnyascsij |
Caruana[55] Anish Giri (Élő-pontszám) Alekszejenko (szabadkártya) Vachier-Lagrave (Radzsabov helyett) |
2020-as világbajnokjelölti verseny Jekatyerinburg 2020. március-április 2021. április 8 versenyző kétkörös körmérkőzésen |
Jan Nyepomnyascsij | Carlsen (2018-as világbajnok) |
Dubaj, 2021. nov.-dec. 14 játszmás párosmérkőzés Carlsen nyert 7½–3½ arányban. |
2019-es sakkvilágkupa Hanti-Manszijszk 2019. szeptember-október 128 versenyző, 7 körös egyenes kieséses mini párosmérkőzések (2 továbbjutó) |
Radzsabov Ting Li-zsen | ||||||
2019-es FIDE Chess.com Grand Swiss TBD 2019. október 160-versenyző svájci rendszerű verseny (1 továbbjutó)[1] |
Vang Hao | ||||||
2021–2023 | FIDE Grand Prix 2022 2022. február–április (2 továbbjutó) |
Nakamura Hikaru, Rapport Richárd |
Jan Nyepomnyascsij
(A 2021-es sakkvilágbajnokság vesztese) |
2022-es világbajnokjelöltek versenye 8 versenyző, 2 körös körmérkőzés |
Carlsen
(2021-es világbajnok) |
14 játszmás párosmérkőzés | |
2021-es sakkvilágkupa Szocsi 2021. július-augusztus 206 versenyző, 8 forduló, mini párosmérkőzések, kieséses rendszer (2 továbbjutó) |
Jan-Krzysztof Duda | ||||||
2021-es FIDE Grand Swiss verseny Riga, 2021. október-november 114 versenyző Svájci rendszerű verseny (2 továbbjutó) |
| ||||||
Évek | Kvalifikáció formája | Kvalifikációt szerzők | Kiemeltek | Világbajnokjelölti verseny formája | Világbajnokjelölti verseny győztese(i) | Kiemelt a döntőben | Világbajnoki döntő |
A magyar versenyzők eredményei
[szerkesztés]A magyarok közül a világbajnoki versenysorozatban a legtovább Lékó Péter jutott, aki 2004-ben a világbajnoki címért mérkőzött az orosz Vlagyimir Kramnyik ellen. A mérkőzés döntetlenül végződött, ami Kramnyik számára világbajnoki címe megvédését jelentette.
A világbajnokjelöltek versenyébe bejutott magyar versenyzők eredményei:
- Lilienthal Andor, Budapest, 1950. 8. helyezés[56][57]
- Szabó László, Budapest, 1950. 9. helyezés[57]
- Szabó László, Zürich, 1953. 12. helyezés[58]
- Szabó László, Amszterdam, 1956. 3. helyezés[59]
- Benkő Pál, Jugoszlávia, 1959. 8. helyezés[60][61]
- Benkő Pál, Curaçao, 1962. 6. helyezés[62][63]
- Portisch Lajos, Bled, 1965. Negyeddöntő[64]
- Portisch Lajos, Porec, 1968. Negyeddöntő[65]
- Portisch Lajos, Palma de Mallorca, 1974. Negyeddöntő[66]
- Portisch Lajos, Genf, 1977. Elődöntő[67]
- Portisch Lajos, Abano Terme, 1980. Elődöntő[68]
- Adorján András, Bad Lauterberg, 1980. Negyeddöntő[68]
- Ribli Zoltán, London, 1983. Elődöntő[69]
- Portisch Lajos, Bad Kissingen, 1983. Negyeddöntő[69]
- Portisch Lajos, Montpellier, 1985. 12. helyezés[70]
- Ribli Zoltán, Montpellier, 1985. 14. helyezés[70]
- Portisch Lajos, Antwerpen, 1989. Negyeddöntő[71]
- Sax Gyula, St. John, 1988. Nyolcaddöntő[71]
- Sax Gyula, Wijk aan Zee, 1991. Nyolcaddöntő[72]
- Lékó Péter, Brissago, 2004. Világbajnoki döntő[73]
- Lékó Péter, San Luis, 2005. 5. helyezés[74]
- Polgár Judit, San Luis, 2005. 8. helyezés[74]
- Lékó Péter, Mexikóváros, 2007. 4. helyezés[75]
- Polgár Judit, Elista, 2007. Nyolcaddöntő[76]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b Colin McGourty: Big Swiss open to decide a 2020 Candidates spot (angol nyelven). chess24.com, 2019. január 10.
- ↑ a b Edward Winter: World Championship Disorder (angol nyelven). Edward Winter. (Hozzáférés: 2015. március 8.)
- ↑ A második világháború ideje alatt jelentős nemzetközi versenyre nem került sor, ezért ennél frissebb nagymesterverseny eredményét nem tudták figyelembe venni.
- ↑ Bondarevszkij betegség miatt helyettesítésre került
- ↑ Az előző világbajnokjelölti versenyen elért eredménye alapján
- ↑ Az 1948-as sakkvilágbajnokságon elért eredménye alapján.
- ↑ Bled, Zágráb, Belgrád
- ↑ A rájátszást Stejn nyerte benkő előtt, Gligorić harmadik lett. Stejn nem játszhatott a világbajnokjelöltek versenyén, mert csak három szovjet versenyző indulhatott.
- ↑ Rájátszás után, legyőzve Gellert.
- ↑ A rájátszásban Portisch legyőzte Reshevskyt.
- ↑ A rájátszásban minden játékos 4 pontot ért el 8 játszmából, de Hort és Stejn az alapversenyen elért gyengébb Sonneborn–Berger-pontértékeik) miatt kiestek.
- ↑ Geller a rájátszásban kiesett.
- ↑ Tal a rájátszásban kiesett
- ↑ Ribli a rájátszásban maradt alul
- ↑ Van Der Wiel és Torre a rájátszásban maradtak alul
- ↑ a b a szervezők szabadkártyájával
- ↑ Timman nyert Tal ellen a rájátszásban
- ↑ Gavrikov a rájátszásban maradt alul
- ↑ Nunn a rájátszásban maradt alul
- ↑ Zwolle (1–3. játszmák) / Arnhem (4–6. játszmák) / Amszterdam (7–12. játszmák)
- ↑ (13–21. játszmák)
- ↑ Epichine, Lputjan, Sirov, Ivancsuk és I. Szokolov kiesett (az ellenfelek Élő-pontszámainak összege alapján).
- ↑ Ánand, mint a FIDE világbajnoki versenysorozat résztvevője, nem indult a konkurens versenyen.
- ↑ A tárgyalások 1999.ben egy Sirov vagy egy Ánand elleni mérkőzésről nem vezettek eredményre, 2000-ben Ánand elállt a szerződéskötéstől.
- ↑ Az 1. kiemelt Kramnyik visszalépett a versenytől tiltakozásul amiatt, hogy a regnáló világbajnok Karpovnak csak a döntőben kell bekapcsolódnia a versenybe.
Az 1995-ös klasszikus sakkvilágbajnok Kaszparov, az 1996-os döntős Kamsky és az 1996-os női sakkvilágbajnok Polgár Zsuzsa nem indultak el. - ↑ Topalov, Ivancsuk, Beljavszkij, Szalov, Barejev, Georgiev, Polgár Judit, Sadler, Hakobján, Lautier kiestek
- ↑ Az 1998-as FIDE-sakkvilágbajnok Karpov, az 1998-as FIDE-sakkvilágbajnokság döntőse Ánand (Ánand éppen egy Kaszparovval vívandó párosmérkőzésről tárgyalt) és az 1995-ös klasszikus sakkvilágbajnok Kasparov nem vett részt
- ↑ Az 1998-as klasszikus sakkvilágbajnokság világbajnokjelölti versenyének két döntőse Sirov és Kramnyik a negyeddöntőben vereséget szenvedett Nisipeanutól és Adamstól.
- ↑ Kaszparov és Kramnyik klasszikus sakkvilágbajnokok, és az 1998-as FIDE-világbajnok Karpov nemvett részt.
- ↑ Morozevics, Lékó, Kraszenkov, Kaszimdzsanov, Szvidler, Gelfand, Short, Szmirin, Drejev, Azmaiparasvili, Rublevszkij, Almási, Hszü Csün és Gurevich legyőzése révén.
- ↑ Kaszparov és Kramnyik klasszikus sakkvilágbajnokok nem vettek részt a versenyen. Az összes többi erős versenyző elindult, köztük a korábbi FIDE-világbajnok Ánand és Halifman (a 3. fordulóban esett ki), valamint Karpov is (az első körben esett ki).
- ↑ a b Kaszparovval a címegyesítő mérkőzés soha nem jött létre.
- ↑ Kaszparov, Ánand, Kramnyik, Szvidler, Sirov, Ponomarjov, Lékó, Polgár Judit, Gelfand, Barejev, Karpov és az izraeli versenyzők tiltakozásként nem indultak, Morozevics nem jelent meg az első fordulón.
- ↑ Ivancsuk, Short, Malahov, Nisipeanu, Szokolov, Drejev, Hakobján, Bacrot, Gurevich, Rublevskij estek ki
- ↑ Kramnyik (mint a 2004-es klasszikus világbajnokság döntőse) nem fogadta el a meghívást, és Kaszparov, aki visszavonult a versenyzéstől, az Élő-pontszámuk alapján Polgár Judittal és Szvidlerrel lett helyettesítve
- ↑ Bacrot az Élő-pontszáma alapján kvalifikálta magát
- ↑ Aronján nyert A. Sirov ; Lékó nyert Barejev ; Griscsuk nyert Rubljovszkij ; Gelfand nyert Kamsky ellen
- ↑ Topalov helyett játszott Kramnyik (a 2006-os világbajnok)
- ↑ a b c Griscsuk, a FIDE Grand Prix 3. helyezettje Carlsen helyett.
- ↑ 2009-es világbajnokjelölt, a 2010-es sakkvilágbajnokság#A kihívó mérkőzés kihívó mérkőzésének vesztese
- ↑ 2010-es döntős, a 2010-es világbajnoki döntő vesztese
- ↑ FIDE to move Candidates Matches, Topalov threatens boycott
- ↑ a b c d A szervező bizottság szabadkártyása.
- ↑ Pairings for Candidates Matches are released (chessbase.com);
- ↑ A 2012-es világbajnoki döntő vesztese
- ↑ A három legmagasabb Élő-pontszámú, korábban kvalifikációt nem szerzett versenyző
- ↑ Levitov announces FIDE plans for Candidates Tournament in the 2014 World Championship cycle
- ↑ A 2013-as világbajnoki döntő vesztese
- ↑ a b A korábban kvalifikációt nem szerző két legmagasabb Élő-pontszámú versenyző
- ↑ FIDE Calendar 2014
- ↑ FIDE announces dates for world chess championship cycles
- ↑ A 2014-es világbajnoki döntő vesztese
- ↑ A 2016-os sakkvilágbajnoki páros mérkőzés vesztese
- ↑ a b Kramnik to play 2018 Candidates
- ↑ A 2018-as világbajnoki döntő vesztese
- ↑ A Szovjetunió versenyzőjeként
- ↑ a b Budapest Candidates (1950) (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ Zurich Candidates (1953) (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ Amsterdam Candidates (1956) (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ Hontalanként
- ↑ Bled-Zagreb-Belgrade Candidates (1959) (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ Az Amerikai Egyesült Államok színeiben
- ↑ Curacao Candidates (1962) (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 1964–66 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. [2015. március 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 1967–69 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. [2013. május 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 1973–75 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. [2016. március 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 1976–78 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. [2013. szeptember 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ a b World Chess Championship 1979–81 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ a b World Chess Championship 1982–84 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ a b World Chess Championship 1985 Montpellier Candidates Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. [2013. június 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ a b World Chess Championship 1988–90 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 1991–93 Candidates Matches (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ Kramnik vs Leko 2004 (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ a b World Chess Championship 2005 San Luis (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 2007 Mexico City (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
- ↑ World Chess Championship 2007 Candidates Matches (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. augusztus 22.)
Források
[szerkesztés]- FIDE World Championship events 1948-1990, Mark Weeks' sakklapok
- World Championship events 1991-present, Mark Weeks' sakklapok
- World Championships pages Archiválva 2018. szeptember 30-i dátummal a Wayback Machine-ben, Rybka Chess Közösségi Fórum