Liudvikas Pociejus
Liudvikas Pociejus | |
---|---|
Pociejai | |
Herbas "Waga" | |
Gimė | 1664 m. Kietaviškėse (Kaišiadorių apyl. |
Mirė | 1730 m. sausio 3 d. (~66 metai) Ružanka (Kameneco apskr., Palenkės vaivadija, dab. Ražanka, Baltarusija |
Tėvas | Leonardas Gabrielius Pociejus |
Motina | Gabrielė Oginska |
Sutuoktinis (-ė) | 1) Anelė Zagarovska, 2) Emercijana Varšicka |
Vaikai | 2-ros santuokos Liudvika Marijana |
Žymūs apdovanojimai | |
| |
Liudvikas Pociejus |
Liudvikas Konstantinas Pociejus (1664 m. Kietaviškėse – 1730 m. sausio 3 d. Ružankoje) – LDK ir ATR karinis veikėjas.
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Leonardo Gabrieliaus Pociejaus sūnus. Nuo 1687 m. buvo Lietuvos Brastos žemės raštininkas, nuo 1698 m. LDK didysis sargybininkas, nuo 1703 m. LDK didysis iždininkas (karo išlaidoms padengti kaldino netikrus LDK, Austrijos pinigus). ATR valdant Augustui II (1697–1704 m., 1709–1733 m.) ir per Šiaurės karą (1700–1721 Liudvikas drauge su Grigalium Antanu Oginskiu vadovavo Rusijai palankių LDK bajorų grupuotei, kovojančiai su švedais ir jų sąjungininkais Sapiegomis (dalyvavo 1700 m. Valkininkų konfederacijoje ir mūšyje, kuriame Sapiegų kariuomenė buvo sumušta). Rusijos caro Petro I pastangomis 1709 m. paskirtas LDK didžiuoju etmonu ir Vilniaus kaštelionu. Nuo 1722 – Vilniaus vaivada. Su LDK kariuomene dalyvavo mūšiuose su turkais ir Krymo totoriais Vengrijoje, Moldavijoje, Ukrainoje. 1697 m. ATR Seime buvo vienas įstatymo dėl Lietuvos ir Lenkijos teisių sulyginimo (Coaequatio iurium aktas) iniciatorių, kad LDK bajorų teisės būtų sulygintos su Lenkijos bajorų teisėmis. Vienas 1716 m. Vilniaus konfederacijos organizatorių ir vadų.[1]
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Pociejus Liudvikas Konstantinas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XVIII (Perk-Pra). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010. 449 psl.
Politinis postas | ||
---|---|---|
Prieš tai: Benediktas Povilas Sapiega |
1703–1707 |
Po to: Kazimieras Čartoriskis |
Prieš tai: Mykolas Servacijus Višnioveckis |
1709–1722 |
Po to: Mykolas Frederikas Čartoriskis |
Prieš tai: Mykolas Servacijus Višnioveckis |
1722–1730 |
Po to: Kazimieras Dominykas Oginskis |