Lucijus Emilijus Paulas
Lucijus Emilijus Paulas (lot. Lucius Aemilius Paullus; m. 216 m. pr. m. e.) – romėnų karvedys ir konsulas.
Pirmą kartą tapo konsulu 219 m. pr. m. e. kartu su Marku Livijumi Salinatoriu. Tais metais jis įveikė Demetrijaus Fariečio vedamus ilyrų sukilėlius. Grįžęs į Romą buvo apdovanotas triumfu.
Per Antrąjį pūnų karą antrąkart pasiūlytas į konsulus kaip patricijų atstovas. Jo kolega tapo plebėjų kandidatas Gajus Terencijus Varonas. Jie abu vadovavo Kanų mūšiui. Tą dieną, kai Hanibalas sutriuškino romėnų kariuomenę, jai vadovavo Varonas. Jis nepaklausė Paulo patarimo nestoti į atvirą kovą, nepaisant didelės romėnų karių persvaros. Vėliau mūšyje Lucijus Emilijus Paulas iš svaidyklės su akmeniu buvo sužeistas į galvą. Karo tribūnas Gnėjus Lentulas, pamatęs konsulą, pasiūlė jam savo žirgą, kad galėtų atsitraukti iš kautynių, bet tas atsisakė ir galiausiai žuvo.[1] Paulo mirtis apdainuota vienoje Horacijaus odėje.[2]
Jo sūnus buvo Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas, o duktė Emilija Tercija vėliau ištekėjo už Scipiono Afrikiečio.
Nuorodos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Livijus, Titas. Nuo miesto įkūrimo. XXII, 49. (lot.)
- ↑ Flakas, Kvintas Horacijus. Odės. I, 12.
Anksčiau valdė: Lucijus Veturijus Filonas Gajus Lutacijus Katulas |
Lucijus Emilijus Paulas (219 m. pr. m. e.) kartu su Marku Livijumi Salinatoriumi |
Vėliau valdė: Publijus Kornelijus Scipionas Tiberijus Sempronijus Longas |
Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |
Anksčiau valdė: Gnėjus Servilijus Geminas Markas Atilijus Regulas |
Lucijus Emilijus Paulas (216 m. pr. m. e.) kartu su Gajumi Terencijumi Varonu |
Vėliau valdė: Tiberijus Sempronijus Grakchas Lucijus Postumijus Albinas |
Straipsnių serijos apie Senovės Romą dalis |