Turkanai
Turkanai | |
---|---|
Turkanai
| |
Gyventojų skaičius | ~0,98 mln. |
Populiacija šalyse | |
Kalba (-os) | turkanų |
Religijos | prigimtinė tikyba, islamas |
Giminingos etninės grupės | karamodžongai, tesai, masajai, kalendžinai, samburai |
Turkanai |
Turkanai (sav. ŋaTurkana) – Rytų Afrikos tauta, priklausanti nilotams. Gyvena šiaurės vakarų Kenijoje ir Etiopijoje, Turkanos ežero apylinkėse. Populiacija – beveik 1 mln. žmonių (XX a. II pusėje – 360 000). Kalba turkanų kalba, priskiriama Rytų Sudano kalboms. Dauguma turkanų išpažįsta tradicinę savo tikybą, kiti – musulmonai (sunitai).
Turkanai verčiasi klajokline gyvulininkyste (galvijai, ožkos, avys, taip pat kupranugariai, XIX a. įsigyti Somalyje). Ganymo vietose kartais vysto žemdirbystę. Nuo XX a. vid. gyvenantys prie Turkanos ežero užsiima žvejyba (nors daliai turkanų tai išlieka tabu).
Savo ovalaus plano būstą turkanai stato iš džiovinto mėšlo. Nuo XX a. vid. kai kurie kuriasi nuolatinėse gyvenvietėse, kuriose yra pagrindinės administracinės ir ūkinės reikmės.
Tradiciniai turkanų rūbai – audeklinis apdaras (vyrų) ir prikyštė (moterų). Gausiai puošia kūną ir rūbus, dažosi ochra, kuria įmantrias šukuosenas. Vyrai būtinai nešiojasi peilį, skydą, ietis.
Turkanų virtuvės pagrindą sudaro pieno produktai, rečiau mėsa. Geria šviežią gyvulių kraują.
Gano turkanai mažosiomis šeimomis. Santuoka patrilokalinė. Dalijasi į keletą gentinių-gimininių grupių, kurioms vadovauja vadai. Suaugę vyrai buriasi į draugijas, iš kurių svarbiausia – karių-moranų (jai priklauso 15–45 m. amžiaus vyrai). Rengdami grobimus į kitų gyvulių augintojų žemes moranai išsirenka savo vadus.[1]
-
Moteris su tradiciniais papuošalais
-
Turkanų vaikai
-
Turkanų karoliai
-
Turkanų karys (1970 m.?)
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]
|
|