Dzeltenā beka
Izskats
Dzeltenā beka Neoboletus junquilleus | |
---|---|
| |
Klasifikācija | |
Valsts | Sēnes (Fungi) |
Nodalījums | Bazīdijsēnes (Basidiomycota) |
Klase | Himēnijsēnes (Homobasidiomycetes) |
Kārta | Beku rinda (Boletales) |
Dzimta | Beku dzimta (Boletaceae) |
Ģints | Neoboletus |
Suga | Dzeltenā beka (Neoboletus junquilleus) |
Sinonīmi | |
| |
|
Dzeltenā beka (Neoboletus junquilleus) ir Latvijā ļoti reta beku dzimtas sēne, kura retuma dēļ saudzējama. Tā pašlaik dažādos avotos tiek atzīta gan par patstāvīgu sugu,[1] gan par pārslainās bekas formu.[2] Tāpat tā ilgu laiku bijusi jaukta vai uzskatīta par formu bekai Neoboletus pseudosulphureus.[3] Paretam par dzelteno beku latviešu un arī krievu valodās dēvēta arī cita beka - Boletus impolitus (arī Leccinum impolitum, tagad Hemileccinum impolitum).[4]
Sēnes apraksts
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- Cepurīte: krāsa sēra dzeltena, reizēm brūngani samtaina. Diametrs līdz 12 cm. Virsma viegli tūbaina. Maliņa sākumā pieglausta kātiņam, vēlāk izliekta un asa. Virsmiziņa nav novelkama. Mīkstums koši citrondzeltens, kātiņa pamatā sarkans, ar maigu garšu, griezumu vietās ātri kļūst zils, bet vēlāk viegli sarkst.
- Stobriņi: sākumā dzelteni, vēlāk zaļgandzelteni, iespiedumu vietās kļūst zaļganzili. Atveres sākumā dzeltenas, vēlāk zaļgandzeltenas, zilējošas pieskārienu vietās.
- Kātiņš: cepurītes krāsā. Forma sākumā lodveida, vēlāk izstiepta ar vārpstveida apakšdaļu. Sēņotne dzeltenīga. Garums līdz 11 cm, resnums 2-6 cm.
- Sporas: elipsoīdas-vārpstveida, dzeltenīgas, masā zaļganas, 10-16/5-6,5 µm.
- Bazīdijas: 25-30/7-11 µm.
- Cistīdas: lancetveida līdz vārpstveidīgām, 30-63/5-10 µm.[5]
Augšanas apstākļi
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Mikorizas sēne. Aug vasarā un rudenī, lapu un jauktu koku mežos, mikorizu veido ar ozoliem, arī ar priedēm.[6]
Barības vērtība
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Ēdama tikai pēc novārīšanas, daži avoti uzskata par neēdamu.
Skatīt arī
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ Fungipedia
- ↑ T. Lessoe, Sēnes, 189. lpp., “Zvaigzne ABC”, ISBN 9984-22-283-7.
- ↑ Klofac W. (2011). "Boletus pseudosulphureus, der gultige Name fur den teilweise fehlinter-pretierten Boletus junquilleus? [Boletus pseudosulphureus, the correct name for the partly misinterpreted Boletus junquilleus?]" (German). Osterreichische Zeitschrift fur Pilzkunde (20): 53–72.
- ↑ «Arhivēts: Dikorosi.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 24. oktobrī. Skatīts: 2007. gada 24. oktobrī.
- ↑ V. Lūkins, Bekas, 48. lpp., Rīga, "Liesma", 1978.
- ↑ Bessette AE, Roody WC, Bessette AR. North American Boletes. Syracuse, New York : Syracuse University Press, 2000. 142. lpp. ISBN 978-0815605881.
Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Dzeltenā beka |