Mārtiņš Hermanis Kreicers (1895-1978) bija latviešu pedagogs un rakstnieks, Rīgas latviešu skolotāju biedrības priekšnieks un Rīgas Izglītības valdes Skolu inspekcijas daļas vadītājs. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.
Dzimis 1895. gada 22. novembrī Ērgļu pagasta "Vanagos" (tagad Jumurdas pagastā).[1][2] Beidza Ilūkstes skolotāju semināru. Pirmā pasaules kara laikā bija Krievijas impērijas armijas virsnieks (1914-1918). Piedalījās Latvijas brīvības cīņās (1919-1920).
Pēc kara strādāja par skolotāju Ērgļu pagasta skolā (1920-1921) un Pētersalas pamatskolā (1921-1929), bija Pētersalas pamatskolas pārzinis (1929-1940).[3]
Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, vēlāk uz ASV. Dibināja Čikāgas Krišjāņa Barona latviešu skolu 1950. gadā un bija skolas pirmais pārzinis. Nodarbojās ar rakstniecību.
Miris 1978. gadā Čikāgā.[4][5]
- Ievads latviešu rakstniecībā. Augsburga: A. Baumanis, 1946. - 82 lpp.
- Dzīves mācība latvju jaunatnei. 1946
- Manu tēvu valoda: lasāmgrāmata. 1949
- Ceļi un gājēji: atmiņu stāsti. A. Kalnāja apgāds, 1960 - 431 lpp.
- Ziemeļnieki: Latvijas brīvības cīņu 50 gadu atcerei. Čikāga: Ziemeļlatvijas Brīvības cīņu atceres Rīcības Komitejas izdevums, 1960
- Logi: atceres, apceres, vērojumi. Tilta apgads, 1967 - 443 lpp.
- Hermanis Kreicers, Irma Cēbere. Atspīdumi: atmiņas, vērojumi, pārdomas. 1969
- Mana tēvu valoda: lasāmgrāmata 7. un 8. klasei. 1974 (kopā ar Albertu Raidoni)
- Ievads latviešu rakstniecībā. 1974
- Nu ardievu, Vidzemīte: Kara stāsti: 1914-1920. Minneapole: Tilta apgāds, 1969 (atkārtots izdevums Strēlnieks, 1992 - 148 lpp.)