Neimaijere II
Neimaijere II | |
---|---|
Neumayer-Station II | |
Valsts piederība | |
Koordinātas: | 70°38′17″S 8°15′42″W / 70.63806°S 8.26167°WKoordinātas: 70°38′17″S 8°15′42″W / 70.63806°S 8.26167°W |
Novietojums | Ēkstrema šelfa ledājs |
Stacijas tips | vissezonas |
Atvērta | 1992. g. |
Slēgta | 2009. g. (aizvietota ar Neimaijeri III) |
Pieder | AWI |
Personāls vasarā | 50 |
Personāls ziemā | 10 |
Neimaijere II (vācu: Neumayer-Station II) vai vienkārši Neimaijere (bez kārtas skaitļa, Neumayer-Station) bija Vācijas vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietojusies uz Ēkstrema šelfa ledāja Atkas līča krastā Princeses Martas krastā Karalienes Modas Zemē. Izveidota 1992. gada polārajā vasarā un oficiāli atklāta 12. martā.[1] Būvēta kā aizstājēja sniegā iegrimušajai Georgfonneimaijeres stacijai un nosaukta starptautiskā saziņā vienkāršāk lietojamā vārdā "Neimaijere".
Stacijas būvei izmantota iepriekšējai stacijai izmantotā shēma ar sniegā iegremdētām tērauda caurulēm. Divas 90 m garas caurules, kurās tika izvietoti stacijas dzīvojamie, saimnieciskie un laboratoriju moduļi, tika savienotas ar trešo cauruli, kas tika izmantota par transporttehnikas garāžu. Kopējā stacijas platība bija 2250 m², no kuriem 816 m² bija apdzīvojamās telpas ar gaisa kondicionēšanu. Pie stacijas ierīkots 1000 m garš sniega lidlauks vieglajām lidmašīnām.
17 gadu nepārtrauktas darbības laikā stacija bija iegrimusi sniegā un firnā par 14 m[2] un 2009. gadā tika aizvietota ar konstruktīvi principiāli atšķirīgu staciju Neimaijere III.
Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ Georg von Neumayer Station (GvN) and Neumayer Station II (NM-II). German Research Stations on Ekström Ice Shelf, Antarctica[novecojusi saite]
- ↑ «Neumayer-Station Geschichte». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 18. februārī. Skatīts: 2012. gada 18. februārī.
Skatīt arī
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- From Georg Forster Station to Neumayer Station III – a Sustainable Replacement at Atka Bay for Future[novecojusi saite]
- An inside account behind the development of Antarctica’s E-Base
|