Skotijas jūra
Skotijas jūra | |
---|---|
| |
Koordinātas | 57°S 40°W / 57°S 40°WKoordinātas: 57°S 40°W / 57°S 40°W |
Okeāns | Atlantijas okeāns |
Platība | 900 000 km2 |
Vid. dziļums | 4500 m |
Maks. dziļums | 5576 m |
Sāļums | 34‰ |
Ūdens temperatūra | –1—6 °C |
Valstis un teritorijas |
|
|
Skotijas jūra (angļu: Scotia Sea, spāņu: Mar del Scotia), arī Dienvidantiļu jūra (spāņu: mar de las Antillas del Sur),[1] ir malas jūra, kuras ziemeļu un centrālā daļa atrodas Atlantijas okeānā, bet dienvidu daļa — Dienvidu okeānā, starp Dienvidameriku un Antarktīdu. Jūru dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā šķērso Antarktiskā konverģence.
Vispārējs raksturojums
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Jūra atrodas tuvu polārajam lokam. Skotijas jūru uzskata par jūru ar vislielāko vidējo dziļumu — tas pārsniedz 5000 m. Ūdens virsējā slāņa temperatūra no −1 °C līdz 6 °C, sāļums ap 34‰.
Ziemeļu daļā mērenās joslas ūdeņi, centrālajā daļā — Rietumvēju straume, kas apvij visu Zemi. Dienvidu daļā ieplūst aukstie Vedela jūras ūdeņi. Virs jūras valda rietumu vēji, bieži vētras.
Robežas
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Skotijas jūru ierobežo zemūdens Skotijas grēda, kuras virsūdens daļa ir salu grupas. Ziemeļos atrodas Šega klintis un Dienviddžordžija, austrumos — Dienvidsendviču salas, dienvidos — Dienvidorkneju salas un Dienvidšetlendas salas. Rietumos atrodas Ugunszeme un Dreika šaurums, kas atdala Dienvidameriku un Antarktīdu, savienojot Atlantijas okeānu ar Kluso okeānu.
Nosaukums
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Nosaukums dots aptuveni 1932. gadā par godu Viljama Speirsa Brūsa vadītās skotu antarktiskās ekspedīcijas (1902—1904) kuģim Scotia.
Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ «Skošas jūra». Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 645. lpp.
Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Skotijas jūra.
|
|