beundringsverdig
Norsk
[rediger]Adjektiv
[rediger]beundringsverdig (bokmål/riksmål/nynorsk)
- som fortjener respekt og anerkjennelse; som man bør beundre
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Samsvarsbøying (regelrett) | |||||
Ubestemt | Bestemt | ||||
---|---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | ||||
Hankjønn | Hunkjønn | Intetkjønn | |||
beundringsverdig | beundringsverdig | beundringsverdig | beundringsverdige | beundringsverdige | (bokmål/riksmål/nynorsk) |
Gradbøying (mer/meir-mest) | |||
---|---|---|---|
Positiv | Komparativ | Superlativ | |
beundringsverdig | meir beundringsverdig | mest beundringsverdig | (nynorsk) |
beundringsverdig | mer beundringsverdig | mest beundringsverdig | (bokmål/riksmål) |
Synonymer
[rediger]Oversettelser
[rediger]som fortjener respekt og anerkjennelse
|
Referanser
[rediger]- «beundringsverdig» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).
- «beundringsverdig» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.