konge
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]konge m (bokmål/nynorsk), c (riksmål)
- mannleg monark, statsoverhode i kongerike
- regjeringa, staten
- Gud, Kristus
- mektig mann
- den største og mektigaste i sitt slag
- (kortspill) det nest høgaste kortet i eit kortspel
- (sjakk) den høgaste brikka i sjakk
Synonymer
[rediger]herskar, majestet, monark, drott
Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ein konge | kongen | kongar | kongane | (nynorsk) |
konge | kongen | konger | kongene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
[rediger]mannleg monark
sjakkbrikke
russisk: Legg til denne oversettelsen hvis du kan (hjelp) ru |
Interjeksjon
[rediger]konge
Adjektiv
[rediger]konge
Dansk
[rediger]Substantiv
[rediger]konge c