Carl Værnet
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. |
Carl Værnet | |||
---|---|---|---|
Født | Carl Peter Jensen 28. apr. 1893 Løjenkær | ||
Død | 25. nov. 1965 Buenos Aires | ||
Beskjeftigelse | Lege | ||
Utdannet ved | Københavns Universitet | ||
Nasjonalitet | Danmark Argentina | ||
Medlem av | Schutzstaffel (verv eller stilling: Sturmbannführer)[1] |
Carl Peter Værnet (født 28. april 1893 i Løjenær i Astrup Sogn i Danmark, død 25. november 1965 i Buenos Aires) var en dansk lege.
Carl Værnet var sønn av gårdeier Peder Jensen og kone Karoline Marie Kirstine Jensen. Han vokste opp på Engbjerggård med sine fire brødre. Han endret etternavnet sitt til Værnet i 1921, da han begynte medisinstudier ved Københavns Universitet. «Doktor Værden lyder bedre enn doktor Jensen!» I studietiden fikk har kontakt med medstudenten Frits Clausen, som senere ble formann for Danmarks nasjonalsosialistiske parti. Værnet meldte seg inn i partiet på 1930-tallet. Han giftet seg i Køge den 4. juli 1937 med Gurli Marie Pitzner f. Brandt.
Værnet eksperimenterte med å kurere homoseksuelle menn med injeksjoner av syntetiske hormoner. I 1943 tilbød SS ham å sette opp et laboratorium hvor hans eksperimenter kunne utføres. I februar 1944 kom han med familie til Praha, hvor laboratoriet ble etablert, og han fikk graden SS Sturmbannfuhrer. Hans arbeid ble overvåket av Gestaposjef Heinrich Himmler, som mottok forskningsresultater fra Værnet.
For nazistene var homoseksualitet en trussel mot den ariske rase og ble ansett som en sykdom. Værnetsforsøkene krevde testpersoner, og SS leverte Værnet 15 fanger fra konsentrasjonsleirer. Værnet utførte operasjoner på minst 15 menn for å kurere dem med hormoner. To av fangene døde. Etter å ha fullført forskningen, tok Værnet familien hjem til Danmark i mars eller april 1945 og bosatte seg hos sin bror på Krogstrupgaard i nærheten av Odder.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]