Anders Bille
Anders Bille | |||
---|---|---|---|
Kobberstikk fra 1800-tallet av Carl Leonard Sandberg. Det Kgl. Bibliotek | |||
Født | 19. mars 1600 Rønnovsholm | ||
Død | 10. nov. 1657 | ||
Beskjeftigelse | Militært personell | ||
Barn | Lisbeth Bille, Heiress of Arreskov[1] | ||
Nasjonalitet | Danmark | ||
Gravlagt | Haarby kirke | ||
Utmerkelser | Ridder av Elefantordenen (1648) | ||
Militær grad | General | ||
Våpenskjold | |||
Anders Bille (født 19. mars 1600, død 10. november 1657) var en dansk riksmarskalk. Han var sønn av Erik Jensen Bille til Rønnovsholm og hustru Mette Banner Andersdatter.
Som ung var han i utenlandsk krigstjeneste. I 1626 ble han løytnant i hertug Bernhard av Weimars rytterregiment i Christian 4s hær i Tyskland og i 1627 ble han rittmester.
Han fikk tildelt Rygårds len i 1631 og var lensherre på Øsel fra 1634 til 1642. I 1642 riksmarskalk og samtidig forlenet med Vestervig len som han i 1650 fik byttet med Skanderborg len.
Anders Bille deltok på dansk side i Hannibalfeiden 1643 til 1644. Etter dette reiste han i 1646 spørsmålet om en ny hærordning, idet han mente at den nasjonale hær skulle økes og befestningsanleggene styrkes. Ordningen trådte først i kraft 1653.
Da krigen med Sverige brøt ut i 1657, ble Anders Bille øverstbefalende over styrkerne i Holsten. Han måtte etter å ha erobret Bremen stift trekke seg tilbake til Frederiksodde (Fredericia) hvor han ble hardt såret, da svenskerne stormet festningen 24. oktober 1657. Han døde et par uker senere i svensk fangenskap.
Anders Bille ble 14. desember 1628 gift med Sophie – datter av Jacob Eriksen Rosenkrantz til Arreskov og hustru Pernille (Gyldenstierne). Hustruen overlevde Anders Bille med ti år og døde i 1667.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Genealogics[Hentet fra Wikidata]