Bengkulu
Bengkulu | |||||
---|---|---|---|---|---|
Land | |||||
Øy | Sumatra | ||||
Status | Provins | ||||
Grunnlagt | 18. november 1968 | ||||
Adm. senter | Bengkulu | ||||
Tidssone | UTC+7 | ||||
Postnummer | 38113–39374 | ||||
Areal | 19 789 km² | ||||
Befolkning | 2 010 670 (31. desember 2020[1]) | ||||
Bef.tetthet | 101,61 innb./km² | ||||
Etniske grupper | Javanesere (22,3 %) Rejang (21,4 %) Serawai (17,9 %) | ||||
Religion | Muslimer, kristne, animister | ||||
Språk | Bengkulu (regionalt) Indonesisk (nasjonalt) | ||||
Høyde o.h. | 100 meter | ||||
Nettside | www | ||||
Politikk | |||||
Guvernør | Dr. H. Ridwan Mukti, M.H | ||||
Bengkulu 3°48′S 102°15′Ø | |||||
Bengkulu (engelsk: Bencoolen, nederlandsk: Bengkoeloe) er en av Indonesias provinser. Den er på sørøstkysten av øya Sumatra, og grenser til provinsene Vest-Sumatra, Jambi, Sør-Sumatra og Lampung. Hovedstaden og største by heter også Bengkulu. Den var tidligere en britisk garnisonsby kalt Bencoolen på engelsk.
Historie
[rediger | rediger kilde]Det britiske ostindiske kompaniet gjorde i 1685 Bengkulu/Bencoolen til et viktig handels- og utskipningssted for pepperhandelen. I 1714 bygde britene Fort Marlborough i byen; det står der fremdeles. Denne handelsposten ble aldri den suksess britene hadde ønsket seg; europeerne syntes det var et utrivelig sted som man helst ikke ville komme til – man ønsket slett ikke å «dra dit pepperen gror». Men det var heller ikke nok pepperproduksjon i området til at handelsstedet var særlig rentabelt. Til tross for disse vanskelighetene holdt britene ut, og holdt på byen og området i 150 år. Så, ved den anglo-hollandske traktat av 1824 avgav de stedet til Nederland, og det gikk over til å bli en del av Nederlandsk Ostindia. Britene konsentrerte sine regionale handelsinteresser om Malakka i stedet.[2] Som resten av dagens Indonesia forble nederlenderne koloniherrer frem til avkoloniseringen etter annen verdenskrig, bare avbrutt av noen års japansk styre.
Økonomi
[rediger | rediger kilde]I dag er kullgruvene en av de viktigste inntektskildene i Bengkulu; kullet skipes til industribyer lenger nord på Sumatra og eksporteres til Malaysia og andre land i Sør-Asia. Fiske, særlig av makrell og tunfisk, er også en viktig næringsvei.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Jumlah Penduduk Hasil SP menurut Wilayah dan Jenis Kelamin, Indonesia 2020 Arkivert 29. oktober 2021 hos Wayback Machine., (indonesisk), www.sensus.bps.go.id, besøkt 29. oktober 2021
- ^ Roberts, Edmund (1837). Embassy to the Eastern Courts of Cochin-China, Siam, and Muscat. New York: Harper & Brothers. s. 34.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Offisielt nettsted
- (en) Bengkulu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons