Freden i Karlowitz
Freden i Karlowitz | |||
---|---|---|---|
Avbildning av fredsforhandlingen i Karlowitz, med den osmanske utsendingen med benene i kors. | |||
Type | Fredsavtale | ||
Møtedato | 16. november 1698 | ||
Signeringsdato | 26. januar 1699 | ||
Parter |
| ||
Underskrevet av |
| ||
Språk | Latin (Det tysk-romerske riket og Tyrkia) Osmantyrkisk (Republikken Venezia og Tyrkia). | ||
freden i Karlowitz 45°12′N 19°56′Ø |
Freden i Karlowitz (serbisk: Karlovci) var en fredsavtale signert den 26. januar 1699 i Sremski Karlovci (en by i dagens Serbia). Den avslutta den østerriksk-osmanske krigen (1683–1697) der osmanene ble slått i slaget ved Zenta. Det markerte slutten på den osmanske kontrollen i det meste av Sentral-Europa og starten på stagnasjonsfasen, samt at den etablerte Habsburgmonarkiet som den dominerende makten i Sentral- og Sørøst-Europa.
Etter en to måneder lang kongress mellom Det osmanske riket på den ene siden og Den hellige liga, en koalisjon av Det tysk-romerske riket, Det polsk-litauiske samveldet, Republikken Venezia og Peter I av Russland, ble en avtale signert 26. januar 1699. Habsburgmonarkiet fikk kontroll over Donau og erobret store deler av sentral-Ungarn (den osmanske provinsen Egir, provinsen Varad, det meste av provinsen Budin, den nordlige delen av provinsen Temeşvar), samt deler av provinsen Bosnia.[1]
Fyrstedømet Transilvania forble nominelt selvstendig, men var underlagt det direkte styret til østerrikske guvernører.
Venezia fikk det meste av Dalmatia i lag med Morea (Peloponneserhalvøya i Sør-Hellas). Polen fikk tilbake Podolia, mens osmanene fikk beholde Beograd.
Kart og bilder
[rediger | rediger kilde]Se også
[rediger | rediger kilde]Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ «Freden i Karlowitz | Gyldendal - Den Store Danske». www.denstoredanske.dk (dansk). Besøkt 26. september 2017.