Hans Abelsnes
Hans Abelsnes | |||
---|---|---|---|
Født | 2. feb. 1886[1] | ||
Død | 29. des. 1948[1] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, redaktør | ||
Parti | Norges Kommunistiske Parti | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Gravlagt | Stalsberghagen kapell, krematorium og gravlund[1] |
Hans Bernt Abelsnes (født 2. februar 1886, død 29. desember 1948) var en norsk pressemann, redaktør og politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet, senere i Norges Kommunistiske Parti.
Han kom opprinnelig fra stedet Abelsnes i Flekkefjord kommune. Abelsnes utdannet seg til typograf og flyttet i 1912 til Kristiania hvor han arbeidet i mange år ved ulike trykkerier. Han kom snart med i fagorganisasjonen og var i mer enn 40 år medlem av Norsk Centralforening for Boktrykkere. Han var også en aktiv organisasjonsmann på annet hold, både i Arbeiderpartiet og i Oslo hagebyselskap i Ullevål hageby.
I mars 1924 ble han redaktør for Akershus Arbeiderblad på Lillestrøm. Etter splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923 hadde det vært en bitter strid om denne avisen, som både Arbeiderpartiet og det nye Norges Kommunistiske Parti prøvde å overta. Ved årsskiftet hadde Arbeiderpartiet sikret seg avisen, men da Abelsnes to måneder senere tok over var økonomien så dårlig at den en ukes tid ikke var kommet ut. Han satset egne sparepenger og egen arbeidskraft, og fikk avisen på fote igjen.
Han kom til å slå seg til i Lillestrøm for godt, og ble snart en kjent skikkelse i lokalsamfunnet. Han gjorde blant annet en innsats i Lillestrøm Vel- og hagebruksforening. Abelsnes kom på kant med Arbeiderpartiet lokalt, blant annet om hvordan avisen skulle drives. Sammen med en del andre opposisjonelle brøt han til slutt med partiet. Deretter startet han et «eget» lokalt arbeiderparti, eget trykkeri - og egen avis.
Hans nye avis Lillestrøm Blad ble lansert 3. august 1934. Abelsnes var journalist, redaktør, setter, ombrekker og trykker, - og ordnet med familiens hjelp også andre oppgaver i avisen. Den kom ut to ganger i uka. Lillestrøm Blad var først og fremst en lokalavis, men Abelsnes skiltet med en uavhengig stilling og radikale meninger. Han slo alt i første nummer fast at avisens oppgave var «å renske opp i all politisk lummerhet som trives bak lukkede dører og nedrullede gardiner.» Han lovet at «metoder av den art som nu er innført i Akershus fylkes arbeiderparti bli uforsonlig bekjempet og avslørt.»[2]
Abelsnes' private avis fikk fortsette å komme ut de første par krigsårene. Den hadde før krigen undertittelen «Uavhengig blad for Romeriksbygdene», men i september 1940 fjernet han det ordet «uavhengig». Han unnlot å trykke noe som tyskerne påla avisene å bringe. I 1942 gikk det ikke lenger. Fredag den 13. mars møtte Gestapo opp på trykkeriet og plomberte maskinene. Forsiden og baksiden på den firesiders avisen var alt ferdig, - innsiden forble utrykt. Heller ikke nå ville Abelsnes la seg diktere. Dagen etter møtte han opp hos tyskerne på Victoria terrasse for å klage på stengningen uten at det hjalp.
Da frigjøringen kom i mai 1945, fikk han lensmannen til å fjerne plombene på trykkeriet. Han hadde første nummer av avisen på gata 14. mai og han meldte seg tvert inn i Norges Kommunistiske Parti. Abelsnes fortsatte å gi ut avisen som et privat foretak, men «stilte den uinskrenkt til rådighet for partiet».[3]
Ved kommunevalget i 1947 ble Abelsnes valgt inn i herredsstyret som NKP-representant. Han ble også første varamann til formannsskapet, og satt i flere sentrale kommunale utvalg.
Da Abelsnes døde i desember 1949 gikk avisen hans inn. Siste nummeret kom 7. januar 1949, tre dager etter begravelsen. Det var en ekstrautgave, et minnenummer viet Abelsnes.
Kilder
[rediger | rediger kilde]- Omtaler i Lillestrøm Blad 7. januar 1949.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b c Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Hans Bernt Abelsnes, (02.februar 1886 - 29.desember 1948).», besøkt 12. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ Side 151. Hals, Harald: Lillestrøms historie. Bind II, Lillestrøm (1978)
- ^ Omtale i Lillestrøm Blad nr 1 1949, minnenummer etter Abelsnes' død